Title: INFORMACIÓ: Romanticisme i Realisme
Course: Història de l'art. Dos moments: l'art romà; Neoclassicisme, Romanticisme i Realisme (II)

Informació sobre el Romanticisme i el Realisme per realitzar l'activitat següent

EL ROMANTICISME

El Romanticisme és el moviment cultural que predominà a Europa des de finals del segle XVIII i durant la primera meitat del segle XIX. Les principals característiques són les següents:

- Exaltació de la natura: hi ha un rebuig per l'artificialitat de la civilització. La natura i el paisatge són considerats idonis per representar l'estat d'ànim de l'artista.
- Exaltació de l'individu com a ésser únic: es dóna culte als homes i dones excepcionals, al geni. Destaca la fe en la "bondat natural" dels homes.
- Exaltació del sentiment i el món emotiu. Es produeix una victòria de la fantasia i el sentiment sobre la raó.
- Exaltació dels valors culturals i nacionals. Neix un gran interès per l'època medieval, per la recerca de les arrels culturals.

Durant el Romanticisme, les normes rígides de les acadèmies neoclàssiques entren en crisi i donen pas a una major llibertat individual per part dels artistes. Algunes de les característiques de l'art romàntic són l'individualisme, subjectivisme, expressivitat i fantasia o misticisme, així com el gust pels ambients exòtics i el món medieval. L'art esdevé un mitjà per a reflectir emocions.

http://www.xtec.es/aulanet/viatge/credit4/05/repro45b.htm

La pintura romàntica

La gran revolució que experimenta la pintura es produeix fonamentalment en el paisatge (menyspreat pels clàssics com a gènere inferior). El canvi suposa, en primer lloc, pintar la natura per si mateixa, i traduir un estat d'ànim fent que l'artista transmeti la seva emoció a l'espectador mitjançant la seva incorporació a l'obra; i, en segon lloc, avantposar el color al dibuix.

El gran descobriment dels pintors romàntics fou l'aquarel·la, que assoleix un més gran desenvolupament a Anglaterra, on esdevé una mena d'art nacional. També cal esmentar la rehabilitació de la caricatura.

La sistematització d'unes preferències pictòriques que puguin ser qualificades de romàntiques es fa als salons parisencs dels anys vint i trenta. Amb Géricault i Delacroix culmina aquesta tendència partidària del color, de les composicions agitades, de les pinzellades brillants, dels arguments commovedors pel seu caràcter excepcionalment pintoresc o literari.

EL REALISME

Els canvis fonamentals que fan que es passi del Romanticisme al Realisme són:

1) La definitiva implantació de la burgesia.

2) La consciència en els artistes dels terribles problemes socials de la industrialització: treball per a nens i dones, jornades laborals interminables...

3) Desencantament de les revolucions de 1848, que porten a l'artista a oblidar-se del tema polític i a centrar-se en el tema social.

L'objectiu del Realisme era aconseguir representar el món del moment d'una manera verídica, objectiva i imparcial. Per tant, el Realisme no pot idealitzar. Es basava en:

- L'única font d'inspiració en l'art és la realitat.
- L'única bellesa vàlida és la que subministra la realitat, i l'artista el que ha de fer és reproduir aquesta realitat sense embellir-la.
- Cada ser o objecte té la seva bellesa que l'artista ha de descobrir.

El Realisme aconsegueix la màxima expressió a França gairebé en la meitat del segle XIX.

La seva característica principal és la reflexió sobre la realitat, sense idealitzar ni la societat, ni la naturalesa, ni el passat. També es caracteritza per que els artistes van deixar a un costat els temes sobrenaturals i màgics i es van centrar en temes més corrents. Els principals subjectes pictòrics van ser els de la vida quotidiana.

HISTÒRIA DE L'ART – Maria Jesús Monter Domec