Title: L'art de la poesia
Course: Llengua i literatura 2n ESO

La poesia, un art

La poesia és l’art d’evocar i suggerir sensacions, impressions, pensaments i sentiments, treballant amb les possibilitats que ofereixen les paraules d’una llengua: els sons, els ritmes, les harmonies, els sentits... Cal llegir els poemes a poc a poc, remarcant la música i el ritme de cada vers i descobrir el sentit de cada paraula.

És la tardor i un poeta sent com plovisqueja. Una sensació agradable l’envaeix i busca la manera d’expressar-la i escriu:

Cançó de pluja

No sents, cor meu, quina pluja més fina?

Dorm, que la pluja ja vetlla el teu son...

Hi ha dues perles a la teranyina,

Quina conversa la pluja i la font!

No sents, cor meu, quina pluja més fina?

No sents, cor meu, quin plorar i quin cantar?

Canten les gotes damunt la teulada,

Ploren les gotes damunt del replà...

Gotes de pluja, gardènia que es bada...

No sents, cor meu, quin plorar i quin cantar?

Ara ha expressat la sensació de placidesa de manera creativa i bella; per mitjà d’un joc de paraules ha fet poesia.

Creus que aquest poema expressa un estat d’ànim? Quin? Placidesa, neguit, avorriment

- Placidesa
Feedback: Molt bé!
- avorriment
Feedback: Vols dir!
- neguit
Feedback: Home!

LA RETÒRICA

La retòrica és l’art de l’eloqüència, és a dir, l’art d’expressar-se amb eficàcia per commoure, delectar i, especialment, per persuadir els oients o lectors. Les figures retòriques contribueixen a conformar l’estil propi, la forma personal d’expressar-se.

Les figures retòriques són els recursos expressius que utilitza un autor o autora amb l’objectiu de fer més bella o més personal la seva obra.

Els recursos retòrics que afecten els sons s’anomenen recursos fonètics.

Els recursos retòrics que afecten l’estructura i l’ordre de la frase s’anomenen recursos gramaticals.

Els recursos retòrics que afecten el significat de les paraules o expressions s’anomenen recursos semàntics.

Tirallonga de monosíl·labs

Déu

I tu, què vols?

Jo

Doncs jo sols vull
-ei, si pot ser-:

Un poc de fam
i un xic de pa.
Un poc de fred
i un poc de foc.
Un xic de son
i un poc de llit.
Un xic de set
i un poc de vi
i un poc de llet.

I un poc de pau.

Llegeix aquest fragment del poema de Joan Oliver . Digues si l’autor utilitza recursos fonètics, recursos gramaticals, recursos semàntics o tots tres.

- tots tres
Feedback: Molt bé!
- recursos fonètics
Feedback: Només!
- recursos gramaticals
Feedback: Només!

RECURSOS FONÈTICS

Rima

És la repetició de sons en dos o més versos a partir de l’última vocal tònica.

AMISTAT

Amor, jo us he coneguda

En el dia curt i ros.

Quan vindrà la rosa clara,

qui pogués collir-la amb vós!

La rima pot ser consonant o assonant.

En la rima consonant rimen les vocals i les consonants:

Quina cosa, Déu meu, quina cosa!

És la cosa més trista d’enguany.

Se m’ha mort una rosa, la rosa;

Se m’ha mort sense pena ni plany.

En la rima assonant rimen només les vocals.

És festa perquè t’estimo

I em perdo dins els teus ulls

I, dins els teus ulls, camino

Pels negres carrers curulls.

Llegeix aquest dos versos.

Flor de romaní

L’amor fa venir;

En el fonollar,

l’amor fugirà

Digues si la rima és assonant o consonant

- assonant
Feedback: Molt bé!
- consonant
Feedback: Vols dir!

Altres recursos fonètics

Altres recursos fonètics: al·literació i l’homofonia

L’al·literació és la repetició d’un mateix so al llarg d’un vers.

Ni a l’àliga li valen les d’or potents ales.

Salvem esculls entre cants i reülls.

Homofonia és la identitat fonètica entre dues paraules o expressions de significat diferent.

Conill, per què tems el temps?

Creus que el recurs de l’al·literació té relació amb el significat del poema? SI /NO

- SI
Feedback: SÍ!!
- NO
Feedback: NO!!

Recursos gramaticals

Els recursos gramaticals més importants són: paral·lelisme, interrogació retòrica i hipèrbaton

Paral·lelisme

Consisteix en la repetició de la mateixa estructura sintàctica en un seguit de versos o frases.

Si jo fos pescador pescaria l’aurora,

si jo fos caçador atraparia el sol.

Interrogació retòrica

Formulació d’una pregunta quan no s’espera cap resposta ja que la resposta és evident o òbvia.

Saps on és la fageda d’en Jordà?

Si vas pels volts d’Olot, amunt del pla,

trobaràs un indret verd i profond

com mai cap més n’hagis trobat al món:

un verd com d’aigua endins, profond i clar;

el verd de la fageda d’en Jordà.

Hipèrbaton

Consisteix en el canvi d’ordre habitual de les paraules en una oració.

Canten les gotes damunt la teulada.

ploren les gotes damunt del replà.

Llegeix aquests versos i digues quina figura retòrica de les explicades hi trobem.

Lluny, enllà de la mar,

se’n va la meva barca.

De la terra endins, un cant

amb l’aire l’acompanya:

“Et perdràs pel camí

que no té mai tornada.”

- Hipèrbaton
Feedback: Bé!!
- Interrogació retòrica
Feedback: On la veus!!
- Paral·lelisme
Feedback: Vols dir!!