Title: Les combustions
Course: L'aire que respirem i que ens envolta

Les combustions

Segurament ja hauràs fet alguna vegada l'experiment clàssic de posar una espelma encesa sota un pot de vidre i observar què passa. I hauràs vist que al cap d'uns segons l'espelma s'apaga. I també t'hauran explicat que s'apaga perquè s'ha consumit tot l'oxigen. Com que tot això ja ho saps, anem al gra: les combustions necessiten oxigen. Per tant, sense aire, que conté l'oxigen, no hi ha combustions.

Què cal perquè hi hagi una combustió?

- Un combustible, per exemple la cera d'una espelma, la fusta a la llar de foc, un paper, el gas a la cuina, etc.
- Aire, que és necessari per què subministra l'oxigen.
- Calor, per exemple la que s'obté per fregament del cap d'un misto contra el paper de vidre o alguna altra cosa que iniciï la combustió, per exemple una espurna (com la que proporcionen les pedres dels encenedors en ser fregades per la rodeta metàl·lica) o una guspira (que es pot produir en un curtcircuit elèctric).

Per què les combustions necessiten oxigen? Perquè les combustions són reaccions químiques que es produeixen quan una substància, el combustible, reacciona amb l'oxigen, es combina amb ell i com a conseqüència de la reacció apareix una flama.

A més, la majoria dels combustibles tenen carboni, de manera que com a conseqüència de la combustió es desprén diòxid de carboni, segons la reacció:

Hi ha casos en els quals també una substància reacciona amb l'oxigen i es combina amb ell, però sense la producció de flama. En aquest cas no parlem de combustions. Per exemple:

- L'oxidació del ferro, és un exemple de corrosió. Diem que el ferro s'ha rovellat, s'ha transformat en òxid de ferro.
- La respiració (la respiració és una "combustió controlada", sense flama).

Pensem i recordem...

1. Imagina que ets copropietari d'una fàbrica de mistos. Vols promocionar la teva marca i el teu soci suggereix que en l'imminent viatge a la Lluna un astronauta encengui un dels teus mistos en tornar a trepitjar la Lluna. Sortiria a les televisions de tot el món. La idea del teu soci no és gaire encertada. Per què?
2. Si no hi hagués aire, nosaltres no podriem respirar, no hi hauria fotosíntesi, no ... Fes un petit escrit explicant les coses que podrien continuar succeint i les coses que no es podrien produir sense l'aire. Per ajudar-te, pots utilitzar les idees següents: incendis, corrosió de metalls, respiració, fotosíntesi, ocells, ...
3. Les combustions empobreixen l'aire en .......................... i l'enriqueixen en ..............................
4. Les combustions s'utilitzen molt a la nostra societat. Estàs d'acord amb aquesta afirmació? Per què? En quin sector de la societat s'utilitzen més?
5. El diòxid de carboni és un component normal de l'aire. Recordes en quina proporció es troba? ............................. En canvi, diem que el diòxid de carboni és també un contaminant. Per què creus que ho diem?
6. La reacció següent és la reacció de combustió que es produeix quan vas en cotxe: la gasolina, que conté entre d’altres substàncies un compost anomenat octà, es combina amb l'oxigen de l'aire i produeix ......................... i ......................... Pinta els àtoms de diferents colors: l'oxigen de vermell, l'hidrogen de gris clar i el carboni de blau clar.

7. Digues si els següents processos produeixen diòxid de carboni o no:

- un incendi
- la fotosíntesi
- un clau que es rovella
- escalfar un paper
- produir electricitat en una central tèrmica
- cremar un paper
- escalfar-nos amb una estufa elèctrica
- engegar la televisió
- anar en cotxe
- escalfar-nos amb una estufa de butà
- respirar
- viatjar en tren
- viatjar en avió
- produir electricitat en una central hidroelèctrica

Resum

Les combustions es produeixen gràcies a la presència d'oxigen a l'aire. Les combustions són reaccions químiques que tenen lloc entre un combustible i l'oxigen de l'aire. Com a conseqüència es produeix una flama i es desprenen diòxid de carboni i aigua.

Les combustions s'utilitzen molt a la nostra societat, principalment en el transport (cotxe, avió, etc.).

Del llibre "L'aire que respirem i que ens envolta". Irene Martínez Pérez, 2001. Edita Fundació Privada Mina Aigües de Terrassa.