Title: Et sento, no et sento
Course: L'aire que respirem i que ens envolta

Et sento, no et sento...

Alguna vegada t'has preguntat què és el so? Com és que "sentim" quan algú ens parla, quan piquem a una porta, o quan passa un cotxe o un avió? Com es produeixen aquests sons? Com ens arriben? Com els sentim?

Dóna un copet petit a la taula amb el bolígraf. Has sentit un so? Pensa una mica com creus que s'ha produït aquest so i com t'ha arribat i l'has pogut sentir. Dóna't uns minuts per pensar-ho sense llegir la informació que hi ha més endavant. Escriu a la llibreta les teves idees.

IDEES:

Ara, dedica uns minuts a comparar les teves idees amb les dels teus companys i companyes. Ho podeu fer en petits grups o bé entre tots. Al final hauríeu d'arribar a alguna conclusió. Escriu-la també a la llibreta.

CONCLUSIONS:

Una petita explicació...

Anem per parts. Farem com es fa moltes vegades en ciència, començar amb un exemple senzill. Ens pot servir una tarjeta de plàstic, com les targetes de crèdit. També pot servir un regle de plàstic. Agafa'l fermament per un dels extrems contra la taula. Fes vibrar la làmina de plàstic: pots separar-la de la vertical agafant-la amb l'ungla i deixar-la anar sobtadament. Oi que sents un so? Com s'ha produït? Fem un dibuix:

En deixar anar de cop la làmina, les molècules de l'aire que estan a la part a es veuen empeses pel plàstic i s'ajunten entre elles: el que fa la làmina és comprimir l'aire de la part a. A la part b passa el contrari: les molècules de l'aire s'expandeixen en l'espai que la làmina ha deixat lliure, de manera que estan més separades entre elles, menys comprimides.

Però les molècules de la part a no es queden comprimides i prou. Tendeixen a expandir-se i, com a conseqüència, les molècules properes es comprimiran. El resultat és que l'aire es torna, per zones i alternativament, més dens i menys dens. L'aire actua així com un medi elàstic (de fet és elàstic): es contrau i s'expandeix i aquesta pertorbació de la densitat de l'aire, que és una vibració, es va propagant des del punt on s'ha originat, fins arribar a la teva orella.

L'aire que hi ha a la teva oïda acabarà expandint-se i contraient-se, fins que li toqui el torn a l'aire que està en contacte amb una estructura de la teva oïda: el timpà. El timpà és una membrana prima, i quan l'aire que està en contacte amb ell vibra, es posa ell mateix a vibrar. El timpà està en contacte amb una sèrie d'ossets que comencen ells també a vibrar. Al final aquesta vibració es transforma en un senyal elèctric que arriba a través del nervi auditiu a la zona del teu cervell que és l'encarregada de fer-te conscient que aquests senyals que li arriben tu els has de percebre com un so determinat.

L'aire ha estat l'encarregat de transmetre la vibració del plàstic fins a la teva oïda. L'aire és el medi pel qual viatja el so. Creus que podríem fer aquest experiment a la Lluna?

Els líquids, i encara més els sòlids, són millors transmissors del so que els gasos, perquè són més elàstics. Això explica perquè una persona pot sentir sota l'aigua el soroll de les onades trencant contra les roques o una llanxa motora que passa i no se sent per l'aire. També explica per què un tren es pot sentir molt abans pel so que arriba a través dels rails que no pas a través de l'aire.

Pensem i recordem...

1. Un alumne dóna un copet amb la punta del bolígraf en un extrem de la pissarra de manera que la resta de la classe no ho senti. En canvi sí que ho apreciarà un alumne que posi l'orella a l'altra punta de la pissarra. Per què?
2. A l'interior d'un recipient com el de la figura s'introdueix un despertador, que ha de sonar a les 5 en punt. En el cas A podrem sentir quan soni, però en el cas B no. Quina pot ser la diferència entre els dos recipients?

3. El so viatja a la mateixa velocitat a través de tots els medis. Busca valors de la velocitat a la qual es transmet el so a diferents materials. Per què un tren es pot sentir molt abans pel so que arriba a través dels rails que no pas a través de l'aire?

Resum

El so és una vibració que es produeix pel moviment dels objectes. Es transmet per un medi material, com ara l'aire, i el percebem amb la nostra oïda.

Del llibre "L'aire que respirem i que ens envolta". Irene Martínez Pérez, 2001. Edita Fundació Privada Mina Aigües de Terrassa.