Title: Llenguatge musical
Course: Fem música a 4t ESO

Índex

Primer treballarem una mica la història de la notació musical i després les qualitats del so: altura, durada, intensitat i timbre.

Història de la notació musical

L'escriptura musical no és una invenció moderna, si no el resultat d'un llarg procès. La primera forma d'escriptura musical es va donar entre els segles VIII i IX, avui es coneix com notació neumàtica. Els neumes eren signes elementals que es col.locaven en cada síl.laba del text i servien de guia per recordar la melodia que havia de ser cantada d'un repertori conegut. Els quatre neumes coneguts són: punctum, virga, clivis i podatus.

Els neumes no indicaven ni l'altura relativa del so ni el ritme de la melodia, si no que mostraven el sentit o la direcció que havia de tenir la línia melòdica.

Cap a 1150, aquests neumes van adoptar una forma més definida : Notació quadrada.

En quìna època creus que es va començar a utilitzar els neumes?

- Renaixement
Feedback: No és la correcta
- Barroc
Feedback: No és la correcta
- Edat Mitjana
Feedback: Correcta

Història de la notació musical -2

Els neumes són uns signes que es col.locaven sobre les síl.labes del cant i que intentaven dibuixar la línia melòdica, sense voler indicar l'altura ni la durada exacta, sinó que servien només com a recordatori. Els cantors dedicaven molts anys a aprendre de memòria totes les melodies.

Va ser al s. X que van començar a utilitzar-se línies per assenyalar amb certa exactitud l'altura dels sons musicals. Al principi es va utilitzar una línia vermella que assenyalava el so Fa i servia per referència pels altres sons, després es va afegir una segona línia de color groc que representava el Do.

Sobre el s. XI un monjo anomenat Guido d'Arezzo, va afegir dues línies més i decideix utilitzar tant les línies com els espais,creant un tetragrama o pauta de quatre línies i va  escriure el text sota les línies i situant a la pauta uns signes que substitueixen les síl.labes. Així, l'altura dels sons queda ben definida. Aquest serà l'origen del pentagrama. També va donar el nom a les notes que coneixem actualment.

Com creus que era el tipus de cant d'aquesta època?

- Cant monòdic
Feedback: Molt bé
- Cant polifònic
Feedback: Pensa una mica més
- Cant homofònic
Feedback: Pensa una mica més

Final de la ramificació

Final de la ramificació

Representació gràfica de l'altura

L’altura és la característica que ens permet diferenciar un so agut d’un de greu. L’altura ve produïda pel nombre de vibracions per segon (freqüència), així a major nombre de vibracions per segon més agut és el so, i quan menys vibracions més greu és el so. La successió de sons de diferents altures ens dóna la melodia.

Les diferents altures dels sons es representa en música mitjançant les notes musicals: DO-RE-MI-FA-SOL-LA-SI.

Les notes s’organitzen en escales. Una escala és una successió de sons organitzats, que poden anar en sentit ascendent (de greu a agut) o descendent (d’agut a greu).

<//shapetype><//shapetype><//shapetype><//shapetype><//shapetype><//shapetype><//shapetype><//shapetype><//stroke><//stroke><//stroke><//stroke><//stroke><//stroke><//stroke><//stroke><//stroke><//formulas><//formulas><//formulas><//formulas><//formulas><//formulas><//formulas><//formulas><//f><//f><//f><//f><//f><//f><//f><//f><//f><//f><//f><//f><//f><//f><//f><//f><//f><//f><//f><//f><//f><//f><//f><//f><//f><//f><//f><//f><//f><//f><//f><//f><//f><//f><//f><//f><//f><//f><//f><//f><//f><//f><//f><//f><//f><//f><//f><//f><//f><//f><//f><//f><//f><//f><//f><//f><//f><//f><//f><//f><//f><//f><//f><//f><//f><//f><//f><//f><//f><//f><//f><//f><//f><//f><//f><//f><//f><//f><//f><//f><//f><//f><//f><//f><//f><//f><//f><//f><//f><//f><//f><//f><//f><//f><//f><//f><//f><//f><//f><//f><//f><//f><//f><//f><//f><//f><//f><//f><//formulas><//path><//path><//path><//path><//path><//path><//path><//path><//path><//lock><//lock><//lock><//lock><//lock><//lock><//lock><//lock><//lock><//shapetype><//shape><//shape><//shape><//shape><//shape><//shape><//shape><//shape><//imagedata><//imagedata><//imagedata><//imagedata><//imagedata><//imagedata><//imagedata><//imagedata><//imagedata><//shape>

 Hi ha notes que són molt agudes o molt greus i per tant es situen fora del pentagrama, per això s'utilizen les LÍNIES ADDICIONALS.

- Vertader
Feedback: Molt bé
- Fals
Feedback: Repassa més

Representació gràfica de l'altura - 2

Les alteracions són signes que es col.loquen a l'esquerra de la nota, modificant el seu so, fent-la més greu o més aguda.

El sostingut o dièsi  puja un semitò a la nota que afecti fent-la més aguda.

El bemoll  baixa un semitò a la nota que afecti fent-la més greu.

El bequadre  anul.la l'efecte de qualsevol alteració i torna la nota al seu estat original.

Hem repassat el bàsic de les alteracions, però t'enrecordes de l'ordre dels sostinguts:

<//shapetype><//shapetype><//shapetype><//shapetype><//shapetype><//shapetype><//shapetype><//shapetype> <//stroke><//stroke><//stroke><//stroke><//stroke><//stroke><//stroke><//stroke><//stroke><//formulas><//formulas><//formulas><//formulas><//formulas><//formulas><//formulas><//formulas><//f><//f><//f><//f><//f><//f><//f><//f><//f><//f><//f><//f><//f><//f><//f><//f><//f><//f><//f><//f><//f><//f><//f><//f><//f><//f><//f><//f><//f><//f><//f><//f><//f><//f><//f><//f><//f><//f><//f><//f><//f><//f><//f><//f><//f><//f><//f><//f><//f><//f><//f><//f><//f><//f><//f><//f><//f><//f><//f><//f><//f><//f><//f><//f><//f><//f><//f><//f><//f><//f><//f><//f><//f><//f><//f><//f><//f><//f><//f><//f><//f><//f><//f><//f><//f><//f><//f><//f><//f><//f><//f><//f><//f><//f><//f><//f><//f><//f><//f><//f><//f><//f><//f><//f><//f><//f><//f><//f><//formulas><//path><//path><//path><//path><//path><//path><//path><//path><//path><//lock><//lock><//lock><//lock><//lock><//lock><//lock><//lock><//lock><//shapetype><//shapetype><//shapetype><//shapetype><//shapetype><//shapetype><//shapetype><//shapetype><//shapetype><//stroke><//stroke><//stroke><//stroke><//stroke><//stroke><//stroke><//stroke><//stroke><//formulas><//formulas><//formulas><//formulas><//formulas><//formulas><//formulas><//formulas><//f><//f><//f><//f><//f><//f><//f><//f><//f><//f><//f><//f><//f><//f><//f><//f><//f><//f><//f><//f><//f><//f><//f><//f><//f><//f><//f><//f><//f><//f><//f><//f><//f><//f><//f><//f><//f><//f><//f><//f><//f><//f><//f><//f><//f><//f><//f><//f><//f><//f><//f><//f><//f><//f><//f><//f><//f><//f><//f><//f><//f><//f><//f><//f><//f><//f><//f><//f><//f><//f><//f><//f><//f><//f><//f><//f><//f><//f><//f><//f><//f><//f><//f><//f><//f><//f><//f><//f><//f><//f><//f><//f><//f><//f><//f><//f><//f><//f><//f><//f><//f><//f><//f><//f><//f><//f><//f><//f><//formulas><//path><//path><//path><//path><//path><//path><//path><//path><//path><//lock><//lock><//lock><//lock><//lock><//lock><//lock><//lock><//lock><//shapetype>

- Fa, do, sol, re, la, mi, si
Feedback: Molt bé
- Si, mi, la, re, sol, do, fa
Feedback: Pensa una mica més
- Do, re, mi, fa, sol, la, si
Feedback: Has de fer un bon repàs

Final de la ramificació

Final de la ramificació

Representació gràfica de durada

La durada és la qualitat del so que ens permet diferenciar sons llargs de sons curts. La successió de sons de diferent durada ens dóna el ritme.

La durada dels sons i dels silencis es representa mitjançant les figures musicals.

També tenim signes per allargar la durada, sabries dir quins són?

- Lligadura, puntet i calderó
Feedback: Molt bé
- Sostingut, bemoll i bequadre
Feedback: Incorrecte
- Lligadura d'expressió, picat, picat-lligat i l'accent
Feedback: No vas ben encaminat

Representació gràfica de durada -2

Els ritmes es representen en la notació musical mitjançant els compassos. El tipus de compàs s'indica al començament del pentagrama després de la clau amb un trencat. El nonbre superior vol dir el nombre de temps i el inferior el valor o figura de cada temps en relació a la rodona.

1= rodona, 2=blanca, 4=negra, 8=corxera, 16=semicorxera, 32=fuses, 64=semifuses

També tenim compassos simplesi compassos compostos. És simple quan cada temps del compàs és divisible per dos i un compàs és compost quan cada temps del compàs és divisible per tres.Per això és necessari que la figura unitat del temps tingui un puntet.

Quins d'aquests compassos creus que són compostos?

- 6/8, 9/8, 12/8
Feedback: Molt bé
- 2/4, 3/4, 4/4
Feedback: Repassa una mica
- 2/8, 4/8, 16/8
Feedback: Repassa una mica

Final de la ramificació

Final de la ramificació

Representació gràfica de intensitat

La intensitat és la qualitat del so que ens permet diferenciar sons forts i sons fluixos.

En la música occidental s'anomena matissosa un conjunt de signes que es col.loquen a sota de la partitura amb la funció d'indicarla intensitat relativa d'una nota, una frase o un fragment sencer. La successió de matissos constitueixen la dinàmica de l'obra.

 Sabries dir quins són els termes d'aquests matissos:  pp (molt fluix), p (fluix o suau), mp (mig suau), mf (mig fort), f (fort), ff (molt fort)?

- Pianissimo, piano, mezzopiano, mezzoforte, forte i fortissimo
Feedback: Molt bé
- doblepiano, potente, mediopiano, mediofuerte, forte i doblefuerte
Feedback: Pensa una mica més
- dospiano, piano, mezzopiano, mezzofuerte, forte i fortissimo
Feedback: Pensa una mica

Representació gràfica de intensitat -2

Hi ha uns termes que s'utilitzen per indicar canvis progressius d'intensitat del so.

El més comuns són: crescendo(augmenta gradualment la intensitat del so)

                             diminuendo(disminueix gradualment la intensitat del so)

També s'anomenen reguladors ?

- Vertader
Feedback: Molt bé
- Fals
Feedback: Repassa més

Final de la ramificació

Final de la ramificació

Representació gràfica del timbre

El timbre és la qualitat del so que permet diferenciar sons produïts per diferents instruments o la veu.

El timbre es representa en la partitura indicant al principi del pentagrama el nom de l'instrument o veu que interpreta l'obra.

Les veus humanes es classifiquen en veus masculines i veus femenines.

Les veus masculines són tenor, baríton i baix,  i les veus femenines són: soprano, mezzosoprano i contralt.

Quines són les veus masculines i femenines més agudes?

- Tenor i soprano
Feedback: Molt bé
- Baríton i mezzosoprano
Feedback: Has de repassar
- Baix i contralt
Feedback: Has de repassar molt més

Representació gràfica del timbre -2

Seguint amb el timbre, en l'anterior pàgina de la lliçó, hem estat parlant de les veus humanes i ara parlarem una mica de la classificació dels instruments.

Els instruments es classifiquen en les famílies dels cordòfons, aeròfons, idiòfons, membranòfons i electròfons. Dins de cada família també es classifiquen en subfamílies.

Sabries dir quines són les famílies dels instruments de percussió?

- Idiòfons i membranòfons
Feedback: Molt bé
- Aeròfons i idiòfons
Feedback: Repassa una mica més
- Electròfons i membranòfons
Feedback: Repassa una mica més

Final de la ramificació

Final de la ramificació