Title: lec_1
Course: Qüestionaris Competencials

Feedback shared by this category's questions, if right: La teva resposta és correcta.
Feedback shared by this category's questions, if partly right: La teva resposta és parcialment correcta.
Feedback shared by this category's questions, if wrong: La teva resposta és incorrecta.

Q: En quina situació es troba la dona quan comença la història?
- Està massa dèbil per deixar la casa després de dies sense menjar.
- S’està defensant d’un animal salvatge.
- La seva casa ha quedat envoltada per una riuada.
- Un riu desbordat s’ha emportat casa seva.
A: La seva casa ha quedat envoltada per una riuada.
Feedback: La resposta correcta és: La seva casa ha quedat envoltada per una riuada.

Q: “Després, grinyolant i queixant-se, la casa lluità, s’alliberà amb esforç…” (línies 26-27).

Què li passa a la casa en aquesta part de la història?
- S’ensorra.
- Comença a flotar.
- S’estavella contra el roure.
- S’enfonsa al riu.
A: Comença a flotar.
Feedback: La resposta correcta és: Comença a flotar.

Explica per què poden haver escollit aquest lloc per a les novetats.
Feedback: Puntuació màxima Codi 2: respon correctament la pregunta 26.1 i dóna una explicació consistent amb la resposta “a prop de l’entrada”. - La gent els veurà tan aviat com entri a la biblioteca. - Estan lluny dels altres llibres i la gent els trobarà fàcilment. - Així la gent els veurà primer. [Implica el reconeixement que els llibres estan a prop de l’entrada.] - Així estan visibles. - Estan clarament visibles i no amagats per les prestatgeries. - Hi passes per anar als llibres de ficció. O bé respon correctament la pregunta 26.1 i dóna una explicació consistent on es relaciona la secció de Novetats amb una altra part de la biblioteca. - Dóna als infants l’oportunitat de jugar mentre els adults estan al costat. [Reconeix que les Novetats estan a prop de les Joguines.] - Quan la gent retorni els llibres, veuran els nous. Puntuació parcial Codi 1: respon incorrectament la pregunta 26.1, però dóna una explicació consistent amb la resposta a la pregunta anterior. - Resposta a la pregunta 26.1: A la secció de ficció. Perquè aquesta és la part més utilitzada de la biblioteca, per tant, així s’adonaran dels llibres nous. - Resposta a la Pregunta 26.1: A prop del punt d’informació. Perquè estan al costat del punt d’informació i el bibliotecari podrà respondre preguntes sobre els llibres. Cap puntuació Codi 0: dóna una resposta insuficient o ambigua. - Perquè és el millor lloc. - Perquè estan a prop de l’entrada, també. [Diu on estan els llibres, sense oferir una explicació adequada.] - Les Novetats estan a prop del punt d’informació. [Diu on estan els llibres, sense oferir una explicació adequada.] O bé la resposta mostra una comprensió insuficient de la pregunta. - Així la gent s’adonarà de les Novetats quan estiguin mirant els diaris. [Inapropiat.] - Perquè no hi ha cap altre lloc on posar-los. [Poc probable] - A algunes persones els agrada llegir llibres nous. [Irrellevant.] - Resposta a la pregunta 26.1: A la secció de ficció. Així és fàcil trobar-los. [Irrellevant.]

Has de llegir una novel·la en francès per a l’escola. Al plànol, dibuixa un cercle al voltant de la secció on sigui més probable que trobis el llibre per demanar-lo en préstec.

- Text

UNA FAULA D'ISOP

Un avar va vendre’s tot el que tenia i va comprar un tros d’or, que va enterrar en un forat a terra, al costat d’un antic mur. Anava a mirar-lo cada dia. Un dels seus treballadors va adonar-se de les freqüents visites de l’avar a aquell indret i va decidir vigilar els seus moviments. Ben aviat, el treballador va descobrir el secret del tresor amagat i, en cavar, va trobar el tros d'or i el va robar. L’avar, en la seva següent visita, va trobar el forat buit i va començar a arrencar-se els cabells i a lamentar-se cridant. Un veí, veient-lo envaït per la pena i en assabentar-se de la causa, va dir: "us ho prego, no us lamenteu així; ans aneu a buscar una pedra, col·loqueu-la en el forat, i imagineu que l’or continua allà. Us farà el mateix servei ja que, quan l’or estava al forat, tampoc no el posseíeu, ja que no en fèieu el més mínim ús.”

Utilitza la faula “L'avar i el seu or" per contestar les preguntes següents.

Q: Llegeix les frases següents i numera-les segons la seqüència d’esdeveniments del text.
- L’avar decideix canviar tots els seus diners per un tros d’or. | 1
- Un home roba l’or de l’avar. | 3
- L’avar fa un forat i hi amaga el seu tresor. | 2
- El veí de l’avar li diu que substitueixi l’or per una pedra. | 4
Feedback: L’avar decideix canviar tots els seus diners per un tros d’or. \( \rightarrow \) 1 Un home roba l’or de l’avar. \( \rightarrow \) 3 L’avar fa un forat i hi amaga el seu tresor. \( \rightarrow \) 2 El veí de l’avar li diu que substitueixi l’or per una pedra. \( \rightarrow \) 4

Q: Quin és el missatge principal d’aquesta història?
- No emmagatzemis riqueses que podrien ser robades.
- Confiar en els altres és un error.
- No utilitzar allò que es té és com no tenir-ho.
- No et queixis per coses que ja no poden canviar-se.
A: No utilitzar allò que es té és com no tenir-ho.
Feedback: La resposta correcta és: No utilitzar allò que es té és com no tenir-ho.

Per què va enterrar l’avar l’or?
Feedback: L'home va enterrar l'or perquè era molta avar el volia i per a ell sol, i no volia que ningú s'assabentés i li pogués demanar o robar. Tampoc era conscient del que podia fer amb ell.
Feedback: Puntuació màxima 1 punt: L'home va enterrar l'or perquè era molta avar el volia i per a ell sol, i no volia que ningú s'assabentés i li pogués demanar o robar. Tampoc era conscient del que podia fer amb ell. 0,5 punts: L'home va enterrar l'or perquè era avar i volia riqueses per a ell sol. Cap puntuació Resposta errònia (no es parla, per exemple, de l'avarícia de l'home) o respostes en blanc.

Com va aconseguir l'avar un tros d'or?
Feedback: L'avar va aconseguir el tros d'or venent tot el que tenia i comprant l'or amb el benefici.
Feedback: Puntuació màxima 1 punt: L'avar va aconseguir el tros d'or venent tot el que tenia i comprant l'or amb el benefici. Pot parafrasejar o citar directament del text. 0,5 punts: L'avar va aconseguir el tros d'or venent tot el que tenia. Cap puntuació Resposta errònia ( no es parla, per exemple, de la veritat de totes les possessions) o resposta en blanc.

Q: Què li succeeix al protagonista d’aquest text?
- Té una sorpresa desagradable.
- Decideix canviar de feina.
- Espera que passi alguna cosa.
- Aprèn a escoltar els altres.
A: Espera que passi alguna cosa.
Feedback: La resposta correcta és: Espera que passi alguna cosa.

Q: Segons el penúltim paràgraf (“Aviat...”) en què s’assemblen la nit i el mar?
- Els dos amaguen el que tenen dins.
- Els dos són sorollosos.
- Els dos han estat domats per l’home.
- Els dos són perillosos per a l’home.
- Els dos són silenciosos.
A: Els dos amaguen el que tenen dins.
Feedback: La resposta correcta és: Els dos amaguen el que tenen dins.

Aquí trobaràs un fragment d’una conversa entre dues persones que van llegir “L’avar i el seu or”.

[Image]

Què podria dir l’Interlocutor 2 per defensar el seu punt de vista?
Feedback: La pedra és important en la faula perquè la pedra no té valor. A l’home tant li hauria servit la pedra com ho feia el tros d’or, perquè no en treia profit.
Feedback: Puntuació màxima 1 punt: Ha de reconèixer que el missatge de la història té a veure amb el fet de substituir l'or per alguna cosa inservible o de poc valor. La pedra és important en la faula perquè la pedra no té valor. A l'home tant li hauria servit la pedra com ho feia el tros d'or, perquè no en treia profit. Si se substituís per alguna cosa millor que una pedra, perdria la gràcia, ja que l’objecte enterrat ha de ser realment inservible. Una pedra és inservible, excepte per a l’avar, de la mateixa manera que l’or. Un altre objecte podria ser útil. Ell no feia servir l’or, això és el que el noi vol assenyalar. Perquè les pedres es poden trobar a tot arreu. L’or i la pedra suposen el mateix per a l’avar. [“es poden trobar a tot arreu” implica que la pedra no té un valor especial]. 0,5 punts: La pedra és important en la faula perquè no té valor. Cap puntuació: No es parla, per exemple, del valor de la pedra o resposta en blanc.

- Text

EL REGAL

[Image] [Image] [Image]

El regal

Quants dies, es preguntava, havia restat així asseguda, mirant com el nivell de les fredes aigües tèrboles pujava pel pendent que s’esllavissava? Recordava llunyanament el començament de la pluja, que avançava des del sud a través dels pantans colpejant l’exterior de casa seva. Després, el mateix riu començà a pujar, a poc a poc al principi, fins que s’aturà i començà a baixar. Hora rere hora lliscà obrint rierols i torrents i desbordant-se pels terrenys plans. A la nit, mentre ella dormia, inundà la carretera i l’envoltà de manera que la deixà allí asseguda tota sola, amb el bot desaparegut, la casa encallada en el pendent com a la deriva. Ara, l’aigua tocava ja la tarima enquitranada dels pilars. I continuava pujant.

            Fins on podia veure, fins a les copes dels arbres on hi havia hagut l’altra vora, el pantà era un mar buit, inundat per extensions de pluja, perdut el riu en alguna part d’aquesta immensitat. La seva casa flotant havia estat construïda perquè pogués suportar una inundació així, si arribava algun cop, però ja era vella. Potser els taulons de sota estaven podrits. Potser el cable que mantenia lligada la casa a l’enorme roure es podria deixar anar de sobte i la posaria en mans del corrent, com havia passat amb el bot.

            Ara ningú no podia arribar-hi. Podia cridar, però seria inútil, perquè ningú no la sentiria. De cap a cap del pantà, d’altres lluitaven per salvar el poc que podien, incloses les seves vides. Havia vist passar flotant una casa sencera en un silenci tal, com si assistís a un funeral. Quan la veié, pensà que coneixia els propietaris. Havia estat horrible veure-la passar a la deriva, però els seus habitants devien d’haver-se escapat a terres més altes. Més tard, enmig de la pluja i la foscor, havia sentit el bram d’una pantera riu avall.

            Ara la casa semblava tremolar al seu voltant com si estigués viva. Allargà la mà per agafar una làmpada que lliscava per la tauleta i se la posà entre els peus, per aguantar-la amb fermesa. Després, grinyolant i queixant-se, la casa lluità, s’alliberà amb esforç del fang i quedà flotant lliure com un suro i nedant a poc a poc empesa pel corrent del riu. S’aferrà a la vora del llit. Gronxant-se d’un costat a l’altre la casa es mogué tant com l’amarra va permetre. Hi va haver una sacsejada i un gemec de fustes velles i després una pausa. Lentament, el corrent s’aturà i deixà que la casa tornés endarrere, arrapant-se, fins al seu emplaçament inicial. Aguantà la respiració i restà molt de temps asseguda percebent els suaus vaivens. La foscor s’escolava entre la incessant pluja i s’adormí arrupida al llit, amb el cap recolzat en un braç.

            En algun moment de la nit, el crit la despertà, un soroll tan angoixant que va fer que es posés dempeus abans de despertar-se. Ensopegà amb el llit en la foscor. Venia de fora, del riu. Sentí alguna cosa que es movia, alguna cosa gran que sonava com una draga arrossegant-se. Podia ser una altra casa. Llavors es produí un cop, no frontal, sinó lateral i lliscant al llarg de la casa. Era un arbre. Escoltà com les branques i les fulles es desprenien i anaven corrent avall, deixant només la pluja i els remolins de la riada, sons tan constants que ja semblaven formar part del silenci. Encongida al llit, estava quasi adormida una altra vegada, quan sonà un altre crit i aquesta vegada tan a prop que podria haver vingut de la mateixa habitació. Escorcollant la foscor, es deixà caure cap endarrere en el llit, fins que la seva mà agafà la freda figura del rifle. Després, s’arrupí sobre el coixí, posà l’arma sobre els genolls. ”Qui hi ha?”, cridà.

            La resposta va ser un crit repetit, però menys estrident, més cansat. Després el silenci buit s’apoderà de tot. Es recolzà al llit. Fos el que fos, era allí, sentia com es movia pel porxo. Els taulons cruixien i distingí el soroll dels objectes en tombar-se. Se sentiren esgarrapades a la paret, com si volguessin obrir-se pas esquinçant-la. Ara sabia què era allò, un enorme felí que l’arbre arrencat, en passar, havia dipositat allà. Havia vingut amb la riuada; era un regal.
            Inconscientment, es passà la mà per la cara i per la gola tensa. El rifle es mogué sobre les seves cames. No havia vist una pantera en la seva vida. N’havia sentit a parlar i també havia sentit en la llunyania el seus rugits, com de patiment. El felí estava esgarrapant el mur una altra vegada, picant la finestra del costat de la porta. Mentre vigilés la finestra i mantingués el felí atrapat entre el mur i l’aigua, tancat, estaria fora de perill. A fora, l’animal s’aturà per furgar amb les urpes la superfície rovellada de la mosquitera. De tant en tant, gemegava i grunyia.

            Quan per fi es filtrà la llum a través de la pluja, com una altra mena de foscor, estava encara asseguda al llit, rígida i freda. Li feien mal els braços, acostumats a remar al riu, de tenir-los quiets aguantant el rifle. Gairebé no s’havia mogut per por que qualsevol soroll atragués el felí. Rígida, es gronxava amb el moviment de la casa. La pluja queia com si mai no hagués de parar. Finalment, va poder veure a través de la llum grisenca la riuada batuda per la pluja i en la llunyania, les nebuloses formes de les copes dels arbres submergides. El felí no es movia. Potser havia marxat. Deixant a un costat l’arma, s’esmunyí fora del llit i va anar sense fer soroll fins a la finestra. Encara era allí, arraulit a la vora del porxo mirant cap al roure l’aferrall de la seva casa, com contemplant les possibilitats de pujar-hi per una branca que penjava. No semblava tan aterridor ara que podia veure’l, amb la  tosca pell ranejada i el flanc consumit fins a ensenyar les costelles. Seria fàcil disparar-li on estava assegut, movent la llarga cua cap endavant i cap enrere. Estava reculant per agafar l’arma quan va girar-se. Sense cap avís, sense arquejar-se, ni tibar els músculs, la pantera saltà a la finestra i trencà un vidre. Ella va caure cap enrere ofegant un crit i, agafant el rifle,  disparà a la finestra. No podia veure la pantera, però havia fallat el tret. Aquesta va començar a caminar una altra vegada. Li va veure el cap i l’arc del llom en passar per davant de la finestra.

            Tremolant, tornà al llit i va ajeure-s’hi. L’assossegat i constant so del riu i la pluja i el fred penetrant la van dissuadir del seu propòsit. Vigilava la finestra amb l’arma preparada. Després d’esperar una bona estona, tornà a mirar. La pantera s’havia adormit amb el cap sobre les urpes, com un gat domèstic. Per primera vegada, des que havien començat les pluges, va voler plorar, per ella mateixa, per tot el món, per la inundació. Lliscant al llit, es va posar el xal sobre els muscles. Hauria d’haver marxat mentre va poder, mentre les carreteres estaven obertes o abans que desaparegués el seu bot. En gronxar-se amb el moviment de la casa, un fort dolor d’estómac li recordà que no havia menjat. No recordava des de quan. Estava morta de gana, com el felí. Va anar a la cuina i va encendre el foc amb els pocs troncs que quedaven. Si la riuada continuava, hauria de cremar la cadira, i potser la taula i tot. Despenjà del sostre les restes d’un pernil fumat, tallà grosses llesques de la carn vermellosa i les posà en una paella. Es marejà amb l’olor de la carn en fregir-se. Quedaven unes galetes ràncies de l’última vegada que havia cuinat i podia fer cafè. Tenia aigua de sobres.

            Mentre preparava el menjar, quasi s’havia oblidat del felí fins que va gemegar. També estava famolenc. “Deixa’m menjar” –li va dir–, “i m’ocuparé de tu". I va riure per a ella mateixa. Quan estava penjant una altra vegada el pernil al clau, el felí va emetre un grunyit gutural que va fer-li tremolar la mà.
            Després de menjar, tornà al llit i agafà el rifle. La casa havia pujat tant que ja no fregava el pendent quan tornava al seu lloc. El menjar li havia donat alè. Podia desfer-se del felí mentre quedés llum filtrant-se entre la pluja. S’apropà en silenci a la finestra. Allí estava encara gemegant, movent-se pel porxo. L’observà durant una estona, sense sentir cap temor. Llavors, sense pensar què feia, deixà el rifle i vorejà el llit per dirigir-se a la cuina. El felí es movia darrere d’ella, amb impaciència. Despenjà el que quedava del pernil, tornà pel terra inestable fins a la finestra i el llançà pel forat del vidre trencat. A l’altra banda se sentí un rugit famolenc i una mena de corrent passà des de l’animal fins a ella. Sorpresa pel que havia fet, reculà fins al llit. Sentia com la pantera esquinçava la carn. La casa se sacsejà al seu voltant.

            Quan va tornar a despertar-se, va saber de sobte que tot havia canviat. La pluja s’havia aturat. Esperava sentir el moviment de la casa, però havia deixat de flotar sobre l’aigua de la riuada. En obrir la porta, va veure a través de la mosquitera estripada un món diferent. La casa reposava en el pendent, com sempre. Uns quants peus més avall, el riu encara corria com un torrent, però ja no ocupava l’escassa distància entre la casa i el roure. I el felí se n’havia anat. Hi havia petjades, quasi esborrades i desaparegudes en el fang tou, que anaven des del porxo al roure i sense dubte cap al pantà. I al porxo, rosegat fins als ossos, hi havia les restes del pernil.

Aquí hi ha algunes de les primeres referències que es fan al relat a la pantera:

“...el crit la despertà, un soroll tan angoixant…” (línia 34).

“La resposta va ser un crit repetit, però menys estrident, més cansat” (línia 46).

“N’havia sentit a parlar i també havia sentit en la llunyania el seus rugits, com de patiment” (línies 53-54).

Per què creus que l’escriptor descriu la pantera d’aquesta manera?
Feedback: T'has d'adonar que les descripcions desperten un sentiment de pietat i que la pantera queda així lligada al sofriment de la dona i al sofriment humà; o has de relacionar-ho amb el posterior comportament compassiu de la dona cap a la pantera.
Feedback: Puntuació màxima Codi 2: s’adona que les descripcions desperten un sentiment de pietat i que la pantera queda així lligada al sofriment de la dona i al sofriment humà; o les relaciona amb el posterior comportament compassiu de la dona cap a la pantera. - Els sorolls de la pantera semblen humans, així que s’assembla a la dona, per tant et fan pena totes dues. - Fa que t’adonis que la pantera és també una víctima de la riuada. - Sembla que la dona senti pena per ella abans de saber què és. S’adona que les descripcions desperten un sentiment de pietat en el lector. - Fa que et faci pena la pantera. - Pel soroll semblava trista i afligida. Puntuació parcial Codi 1: s’adona que el suspens es crea en no identificar la pantera immediatament. Posa l’èmfasi en el misteri en comptes de posar-lo en la por. - És misteriós. - Presenta la pantera a poc a poc. - No sabem què és, com li passa a la dona. - És emocionant. Respon a nivell literal, definint l’escena i la situació correctament. - Se n’adonà pels sorolls perquè era fosc i no podia veure-la. - En escotar ara la pantera, recorda haver-ne sentit d’altres abans. Cap puntuació Codi 0: altres respostes, incloent-hi respostes vagues, incorrectes, irrellevants o incoherents. - Ho fa més emocionant. - Es tracta d’un llenguatge descriptiu i amb força. - La pantera sembla dolenta, com si estigués esperant-la per agafar-la. - Està explicant la història des del punt de vista de la pantera.

Segons el que suggereix la història, quin és el motiu pel qual la dona va donar menjar a la pantera?
Feedback: Has d'identificar que la motivació de la dona és la pietat o empatia.
Feedback: Màxima puntuació Codi 2: identifica que la motivació de la dona és la pietat o empatia. - Li feia pena. - Perquè sabia el que era passar gana. - Perquè és una persona compassiva. - Perquè visqués. Puntuació parcial Codi 1: reconeix que la història no explica de manera explícita la motivació de la dona. - No pensava en el que estava fent. - La història no ho diu. - No ho sabia. Respon sobre la necessitat de menjar o d’ajuda de la pantera sense fer referència a la motivació de la dona. - Perquè tenia gana. - Perquè cridava. Cap puntuació Codi 0: altres respostes, incloent-hi respostes vagues, incorrectes, irrellevants o incoherents. - Volia que fos la seva mascota. - Per fer-se amiga seva. - Perquè tenia por.

Q: Quan la dona diu “i m’ocuparé de tu” (línia 93) vol dir que està:
- segura que el felí no li farà mal.
- intentant espantar el felí.
- pensant a disparar al felí.
- planejant alimentar el felí.
A: pensant a disparar al felí.
Feedback: La resposta correcta és: Pensant a disparar al felí.

Penses que l’última frase d’“El regal” és un final adequat?

Justifica la resposta referint-te a la relació entre el final i la resta de la història.
Feedback: Puntuació màxima Codi 2: avala la seva opinió amb una justificació plausible que és coherent amb el text i va més enllà de la interpretació literal. Relaciona l’última frase amb les relacions centrals, tòpics o metàfores de la història. La resposta pot fer referència, per exemple, a la relació entre la pantera i la dona, la supervivència, al fet de rebre un regal o donar les gràcies, etc. - Sí, suposo que el que la pantera deixa del pernil es pot considerar un regal. El missatge és “viu i deixa viure”. - Sí, l’os és una espècie de regal, que és el tema de la història. - Acabar la història amb una referència a la pantera és un bon final. - Sí, l’os del pernil ens recorda el que podria haver-li passat a la dona. - Sí, la història porta a la dona a prendre contacte amb el que és realment important a la vida i l’os blanc rossegat n’és un símbol. Puntuació parcial Codi 1: comenta l’estil o el to de la frase, relacionant-la amb la resta de la història. Aquesta relació pot estar expressada de manera explícita o implícita. - No, és massa abrupte, mentre que la major part de la història s’explica amb molt detall. - Sí, és important que la història tingui un final fort. - Sí, està d’acord amb la forma realista d’explicar la història. - Sí, manté el misteri. Codi 1: avala la seva opinió amb una justificació que demostra una comprensió literal dels fets ocorreguts a la història. - No. La part que tracta sobre la carn ja s’havia acabat. - S’acaba la història, ja que s’acaba la carn. - Sí, dóna una resposta a la pregunta sobre on es va menjar la carn la pantera. - Sí, ara que la inundació s’ha acabat i s’ha menjat la carn, la pantera no té cap raó per quedar-se. Cap puntuació Codi 0: Altres respostes, opinions sense justificació, o respostes vagues, incorrectes, irrellevants o incoherents. - És molt més que efectiu realment. És sorprenent. - No, no és un bon final perquè no ens diu si la dona sobreviu. - No. És irrellevant respecte la història. - No. Seria millor que acabés amb alguna cosa més emocionant. - Acaba amb la descripció de l’os.

“Destinació Buenos Aires” es va escriure l’any 1931. Creus que avui dia les preocupacions de Rivière serien semblants? Justifica la teva resposta.
Feedback: Has de respondre Sí o No, comparar les èpoques i justificar la resposta. Pots referir-te a qüestions materials, com el progrés tecnològic o els avenços en matèria de seguretat, o bé a qüestions psicològiques, com l'ansietat. La resposta ha de ser coherent amb una lectura correcta del text.
Feedback: Puntuació màxima Codi 1: respon (o deixa entreveure) SÍ o NO, compara les èpoques i justifica la resposta. Pot referir-se a qüestions materials, com el progrés tecnològic o els avenços en matèria de seguretat, o bé a qüestions psicològiques, com l’ansietat. La resposta ha de ser coherent amb una lectura correcta del text. - Actualment, els pilots disposen d’instruments molt sofisticats per orientar-se, fet que resol la qüestió tècnica quan les condicions meteorològiques són adverses. - No, avui dia els avions tenen radars i sistemes de pilotatge automàtics que poden ajudar-los a fugir en situacions perilloses. - Sí, els avions continuen essent perillosos, de la mateixa manera que qualsevol altre mitjà de transport. El risc d’accidents o d’errades al motor mai no serà eradicat. - Actualment, les noves tecnologies i els avenços tècnics són molt importants, tant als avions com a les pistes. - Sí, encara hi ha risc d’accidents. - No, abans no hi havia la por d’un atac terrorista. Cap puntuació Codi 0: dóna una resposta insuficient o vaga. - No, les pors són diferents actualment. - Sí, s’han produït alguns avenços. - En certa mesura sí, però dins del context actual. [Resposta vaga]. - Al llarg dels anys, les persones l’haurien canviat. [Resposta vaga]. Mostra una comprensió inexacta del material o dóna una resposta inversemblant o irrellevant. - No, perquè avui dia no es viatja de nit. - No, perquè avui dia els pilots estan molt més ben preparats. - No, Rivière està realment content amb la seva feina, però avui dia ens hem de preocupar pels terroristes.

Aquí tens part d’una conversa entre dues persones que han llegit “El regal”:

[Image]

Aporta proves que mostrin com podria justificar, segons la història, el seu punt de vista cadascun d’aquests interlocutors.
Feedback: Interlocutor 1 - És cruel perquè el seu primer pensament és matar la pantera. - Riu quan està pensant matar la pantera. - És cruel perquè deixa el felí atrapat a fora. Interlocutor 2 - És generosa perquè comparteix el menjar amb el felí. - Li dóna pernil. - Quan sent la pantera per primera vegada creu que el soroll és trist, no aterridor.
Feedback: Puntuació màxima (Interlocutor 1) Codi 1: proporciona proves extretes de la història per justificar la idea que la dona és cruel i de cor dur. · És cruel perquè el seu primer pensament és matar la pantera. · Riu quan està pensant matar la pantera. · És cruel perquè deixa el felí atrapat a fora. Cap puntuació (Interlocutor 1) Codi 0: altres respostes, incloent-hi respostes vagues, incorrectes, irrellevants o incoherents. Puntuació màxima (Interlocutor 2) Codi 1: proporciona proves extretes de la història per justificar la idea que la dona és compassiva. · És generosa perquè comparteix el menjar amb el felí. · Li dóna pernil. · Quan sent la pantera per primera vegada creu que el soroll és trist, no aterridor. Cap puntuació (Interlocutor 2) Codi 0: altres respostes, incloent-hi respostes vagues, incorrectes, irrellevants o incoherents.

- Text

DESTINACIÓ BUENOS AIRES

D’aquesta manera, els tres avions de correu de la Patagònia^^[1], Xile i Paraguai tornaven del sud, de l’oest i del nord cap a Buenos Aires. Allà s’esperava el carregament, per tal que l’avió pogués enlairar-se cap a Europa a la mitjanit.

Tres pilots, cadascun darrere d’una coberta de motor pesada com una barca, perduts enmig de la nit, avaluaven el seu vol i, en apropar-se a la ciutat immensa, baixarien lentament del seu cel tempestuós o en calma, com estranys camperols que baixen de les seves muntanyes.

Rivière, responsable de tota l’operació, caminava d’un lloc a un altre per la pista d’aterratge de Buenos Aires. Es quedava en silenci, ja que, fins a l’arribada dels tres avions, el dia no presagiava res de bo per a ell. Minut a minut, a mesura que li arribaven els telegrames, Rivière era conscient que li prenia alguna cosa al destí, que reduïa gradualment el que era desconegut, que portava la seva tripulació des de la foscor de la nit fins a la riba del mar.

Un dels homes es va apropar a Rivière per comunicar-li un missatge transmès per ràdio.

El correu de Xile anuncia que veia els llums de Buenos Aires.

Bé.

Aviat Rivière sentiria aquell avió; la nit abandonava ja un d’ells, com un mar, ple de flux i reflux i misteris, abandona a la vora el tresor que ha traginat durant tant temps. I més tard, retornaria els altres dos.

Llavors, la feina d’aquest dia hauria acabat. Llavors, les tripulacions, cansades, anirien a dormir, per ser reemplaçades per altres de més fresques. Però Rivière no tindria repòs: el correu d’Europa, a la vegada, l’ompliria d’inquietud. I així seria sempre. Sempre.

  Antoine de Saint-Exupéry. Vol de Nuit .© Éditions Gallimard

[1] Regió del sud de Xile i l’Argentina.

Com se sent Rivière a la feina? Utilitza el text per justificar la teva resposta.
Feedback: Has de descriure com se sent Rivière a la feina parlant de l’estrès, de la resistència, de la càrrega que ha de suportar o de la sensació de tenir un deure. I donar una explicació que fa referència a una part del text. Pots referir-te al text en general, parafrasejar-lo o citar-lo directament. La cita ha de correspondre al sentiment esmentat.
Feedback: Puntuació màxima Codi 2: descriu com se sent Rivière a la feina parlant de l’estrès, de la resistència, de la càrrega que ha de suportar o de la sensació de tenir un deure. I dóna una explicació que fa referència a una part del text. Pot referir-se al text en general, parafrasejar-lo o citar-lo directament. La cita ha de correspondre al sentiment esmentat. - Està aclaparat per tot, cosa que es veu en l’última línia, mai no descansa. - Està estressat. El dia “no presagiava res de bo per a ell”. - Està aclaparat. Tot el dia està preocupat per aquests tres avions i després ha de preocupar-se per l’europeu. - Està resignat. Pot veure’s en l’últim “sempre”, que pensa que les coses mai no canviaran. - Es preocupa realment per la seva feina. És incapaç de relaxar-se fins que no sap que tots estan sans i estalvis. [Fa referència al text]. Puntuació parcial Codi 1: descriu com se sent Rivière a la feina parlant de l’estrès, de la resistència, de la càrrega que ha de suportar o de la sensació de tenir un deure, sense donar una explicació que faci referència al text. - Se sent realment responsable de les coses que passen. - Està estressat. Cap puntuació Codi 1: dóna una resposta insuficient o vaga. Mostra una comprensió inexacta del material o dóna una resposta inversemblant o irrellevant. - Li agrada la seva feina perquè està al corrent de moltes coses. [No es fa referència al text]. - Creu que està bé perquè pot veure avions. [No es fa referència al text].

Q: On estan situades les novetats?
- A la secció de ficció.
- A la secció de no ficció.
- A prop de l’entrada.
- A prop del punt d’informació.
A: A prop de l’entrada.
Feedback: La resposta correcta és: A prop de l’entrada.

Q: PLÀNOL D'UNA BIBLIOTECA

Has de llegir una novel·la en francès per a l’escola.

Arrossega el marcador "novel·la" que trobaràs a sota del plànol i deixa'l anar a la secció on sigui més probable que trobis el llibre per demanar-lo en préstec.
- Zone 2 | novel·la
Feedback: La zona on és més probable trobar la novel·la en francès és a la secció: Altres llengües