Title: 2_ELS SECTORS ECONÒMICS (I): EL SECTOR PRIMARI
Course: Ciències Socials 3r ESO 1r T > Section: Unitat 2

I què és el sector primari?

En el sector primari trobem les activitats econòmiques relacionades amb l'obtenció dels productes de la natura. Són l'agricultura, la ramaderia i la pesca i la silvicultura (l'explotació forestal).

El sector primari és, en el conjunt de les activitats econòmiques, molt important. Ens alimenta a totes i tots, ja que la seva activitat productiva està centrada essencialment en l'obtenció d'aliments de tota mena.

El pes del sector primari en l'economia dels Estats determina, en bona part, el seu nivell de desenvolupament. Per exemple, no té un pes destacat, en activitat productiva, en els Estats amb economies consolidades. Per contra, el sector primari és més significatiu en Estats amb economies menys consolidades, més febles.

Intentarem veure el perquè en aquesta unitat ...

Les activitats econòmiques del sector primari estan exposades als efectes positius i negatius de la natura. Aquesta hi té un paper destacable. I, al mateix temps, fa més sensibles als integrants d'aquest sector econòmic, per tal de respectar-la.

Les males pràctiques agrícoles, ramaderes, de la pesca o de l'explotació forestal afecten, en primer lloc, a les persones que viuen i treballen del sector primari, però, també, al conjunt de les persones de la societat que, en major o menor mesura, ens relacionem amb l'entorn natural.

Font: wikipedia.org

______________________________________________________________

Primeres impressions

Activitat 1

- Llegiu amb atenció el primer punt de la unitat. En acabar, contesteu a les preguntes que teniu en el qüestionari de resposta múltiple de la unitat dos.

L'Agricultura

2.1. Què vol dir la paraula agricultura?

- D'acord amb la definició del Diccionari de la Llengua Catalana (DIEC) la paraula agricultura té el següent significat: l'art i la tècnica de conrear la terra.

Font: pixabay.com

- Una altra manera d'explicar la paraula agricultura i, per extensió, l'activitat econòmica agrícola és la que ens parla de la ciència que s'ocupa del tractament del sòl i del conreu de la terra per la producció d'aliments.
  - En conseqüència, tots els mitjans tècnics i les activitats productives que hi estan vinculades pertanyen al mateix sector productiu, el primari.
- En resum, l'agricultura engloba moltes activitats de producció atès que al seu voltant hi trobem una gran varietat de tasques, més mecanitzades, menys mecanitzades, que tenen cura de l'entorn a l'hora que busquen la màxima rendibilitat de les finques agrícoles.

Font: pixabay.com

2.2. Quines són les característiques de l'agricultura?

L'agricultura és la suma de la interrelació entre dos factors: els físics i els humans . [Font: http://montse.quintasoft.net/3reso/7paisatges_agraris/7paisatges_agraris.htm]

A) FACTORS FÍSICS

1. Les condicions naturals: clima (temperatures i precipitacions), relleu i tipus de sòl és el que determina la gran diversitat de conreus.
  - Cada tipus de planta conreada necessita una determinada temperatura i humitat.
  - Els terrenys plans són més fàcils de conrear.
  - No tots els sòls són fèrtils.

B) FACTORS HUMANS

1. L'augment de la població al món fa necessari tenir aliments per a tothom i, per tant, de disposar de terrenys pels conreus.
2. Les polítiques agràries dels governs (PAC-UE) i de les organitzacions internacionals (FAO) determinen la productivitat agrícola i el repartiment dels excedents al món.
3. Els mitjans tècnics i la destinació final de les collites. D'acord amb la relació entre la tècnica de conreu agrícola i el volum productiu resultant, podem parlar d'agricultura de subsistència (autoconsum) o agricultura de mercat (venda).

2.3. L'agricultura, avui

- L'agricultura es troba a la base de l'economia de tots els països del món.
  - És essencial en l'obtenció dels aliments que posem, cada dia, a taula.
  - Per aquesta raó l'agricultura és un sector econòmic determinant per qualificar el nivell de riquesa d'un Estat o d'un territori.
- Curiosament, però, l'agricultura representa un 3% del total de la producció mundial, la indústria el 27% i el sector terciari o de serveis el 70%, restant.
- Ens trobem amb grans diferències productives al Món.
  1. Els Estats amb economies més desenvolupades i consolidades presenten una agricultura molt orientada a la producció massiva i la seva venda al mercat.
  2. Els territoris del món amb un creixement econòmic més baix, menys consolidats, presenten, encara, importants àrees d'agricultura de subsistència, d'autoconsum, amb un pes relativament baix de la venda al mercat.
- Els cereals són la principal font d'alimentació al món, tot i que les noves formes de vida i, per tant, de consum, han fet augmentar la producció de fruita, verdures, sucre, plantes farratgeres per alimentar els caps de bestiar de la ramaderia, etc.

 ________________________________________________

Fes una petita investigació

Activitat 2

- En equips de dues persones heu de resoldre les dues preguntes que us formula l'activitat 2 de la unitat.
- Feu una petita investigació!

Els paisatges agraris

2.1.1. Què és el paisatge agrari?

L'ésser humà, al llarg dels segles, ha modificat l' espai natural [Font: https://www.enciclopedia.cat/ec-gec-0180895.xml] per convertir-lo en paisatge agrari [http://montse.quintasoft.net/3reso/7paisatges_agraris/7paisatges_agraris.htm] Ho ha fet per necessitat, per conveniència. D'aquesta manera ...

Font: pixabay.com

- Entenem el paisatge agrari com el conjunt dels elements visibles que configuren el modus vivendi com una comunitat rural.
  - La manera en què aquesta organitza els conreus i explota el seu espai agrari.
  - Quan l'espai agrari es destina, també, a la producció de bestiar es parla de paisatge agropecuari . [Font: https://www.enciclopedia.cat/ec-gec-0075897.xml]

2.1.2. Quina diferència hi ha entre espai agrari i espai rural?

Si entenem per espai agrari el modus vivendi d'una comunitat rural, entenem l'espai rural com aquell territori que forma part d'un municipi que no és pròpiament urbà.

Paisatge rural. Font: pixabay.com

- L'espai rural són les zones que estan pensades per les activitats agropecuàries, agroindustrials, extractives, de conservació de l'ambient i de silvicultura.
- Ara bé, això no exclou que en aquests espais no s'hi puguin dur a terme altres activitats econòmiques (turisme rural).

2.1.3. Quins són els elements que defineixen els paisatges agraris?

- Hi ha cinc aspectes per descriure i explicar un paisatge agrari:

a) El poblament del territori
b) Les característiques de les parcel·les
c) El grau d'aprofitament dels conreus
d) Les espècies conreades
e) L'aprofitament de l'aigua

a) El poblament del territori
- El poblament és l'assentament d'una determinada població en un territori, cosa que modifica l'espai natural en espai agrari o rural.
- El poblament rural pot ser de dos tipus:
1) Poblament rural concentrat:
- La població té les cases agrupades. Disposa dels serveis per satisfer les seves necessitats.

Font: wikipedia.org
2) Poblament rural dispers:
- Les cases estan aïllades les unes de les altres.
- A Catalunya es coneixen amb el nom de masos. Al País Basc són els caserios.

Font: wikipedia.org
b) Característiques de les parcel·les
- Les parcel·les són les divisions del terreny agrícola. Es poden classificar segons la seva dimensió, la seva forma i els seus límits:
1) Segons la dimensió, els terrenys agrícoles es classifiquen en:
a) latifundis (grans extensions de terreny agrari, dedicades al monoconreu agrícola extensiu o a la ramaderia extensiva) i ...

Camps oberts, de cereals. Font: pixabay.com
b) minifundis (petites explotacions agràries, dedicades al policonreu, de baixa rendibilitat).

Minifundi (horts). Font: pixabay.com
2) Segons la forma, els terrenys són ...
- regulars o irregulars, cosa que facilita o dificulta el seu treball.
- Si el conreu es fa al vessant d'una muntanya, aquest es duu a terme en bancals, feixes o terrasses . [Font: https://ca.wikipedia.org/wiki/Cultiu_en_feixes]

Bancals, feixes o terrasses. Font: wikipedia.org
- El camp presenta una forma escalonada que facilita l'ocupació del territori i la seva explotació.
3) Segons els límits, els camps són oberts (openfield) o tancats (bocage).
- Els primers són parcel·les obertes i regulars. Són pròpies de l'Europa central i oriental.

Camps d'Anglaterra. Font: pixabay.com
- Els segons són camps tancats, de formes regulars i irregulars, delimitats amb murs de pedra o tanques. Són habituals a l'Europa atlàntica.

c) Grau d'aprofitament dels conreus
- Quan s'intenta aprofitar al màxim el sòl agrícola, podem parlar d'un ús intensiu de les parcel·les.

Conreu d'hivernacle a Holanda. Font: wikipèdia.org
- Per contra, el conreu de grans parcel·les amb poca mà d'obra i maquinària molt especialitzada, ens indica l'ús extensiu de l'agricultura.

d) Els productes de conreu
- Pel que fa a la varietat dels productes de conreu, si el camp es divideix en moltes parcel·les de diferents productes, hem de parlar de policonreu.
- Si una gran part de l'explotació agrària està únicament dedicada a un sol producte, màxim dos, hem de dir que es tracta de monoconreu.
- A Catalunya és habitual en els productes que formen part de la triada mediterrània: cereals, oli i vinya.

Camp de vinyes. Font: wikipedia.org
e) L'aprofitament de l'aigua
- El sistema de regatge dels camps també diferencia l'agricultura en:
1) Agricultura de secà, aquella que només rega els conreus amb l'aigua de la pluja; i
2) Agricultura de regadiu que fa arribar l'aigua als fruits de forma artificial, a través de canals, aspersors o sistemes de gota a gota.
_________________________________________________

Sintetitzem

Activitat 3

- Seguiu les instruccions de l'activitat 3 per elaborar un mapa d'idees o mapa conceptual de la informació de l'apartat 2.1.

Què és què en els paisatges agraris?

Activitat 4

- Responeu a l'activitat 4 sobre els diferents paisatges agraris! Compte amb els paranys!

Descriviu els paisatges geogràfics

Activitat 5

- Descriviu en equip de dues persones un dels paisatges geogràfics! Llegiu atentament i seguiu les pautes per una correcta descripció!

Pros i contres de l'agricultura

Activitat 6

- Tanquem aquest primer apartat dedicat a l'agricultura amb una tasca en equip. Llegiu atentament les instruccions, per la seva realització, que teniu detallades a l'activitat 6 de la unitat 2.

La Ramaderia

Què és la Ramaderia?

La definició del Diccionari de la Llengua Catalana (DIEC2 en la seva versió digital); ens diu que Ramaderia és el conjunt d’activitats que tenen per objecte l’explotació del bestiar, de l’aviram, etc. [1]. I també, el conjunt del bestiar d’un país, d’una comarca [2].

Per tant, la ramaderia és una activitat (econòmica) dedicada a la criança i a l'explotació dels animals domesticats, pel consum humà, en les múltiples variants: carn, llet, pell, ossos, tendons...

3.1. La ramaderia al món

La ramaderia, com l'agricultura, és una activitat econòmica i productiva que està estesa per tot el món.

Segons les condicions naturals del territori (clima, vegetació, relleu...), de les espècies i dels condicionats econòmics del país, Estat, regió, etc. tenim diverses espècies de bestiar a diferents parts del món:

- Les espècies ramaderes de major producció i consum són el bestiar boví (bous i vaques), l'oví (ovelles) i porcí (porc).
  - Tot i que els bous i les vaques els trobem repartits a bona part del món, les zones de cria del bestiar boví són, de forma habitual, les planes temperades.
- El bestiar oví és molt adaptatiu a les zones i els climes de la Terra. En destaquem les àrees de l'Àsia i a Oceania (Austràlia).
- El porcí es cria arreu, tant en zones de clima més fred, com de clima més càlid.

Granja de porcs. Font: flickr.com

- En altres racons del món tenim ramaderia de caprí o cabrum, equí, les llames o alpaques, conills (cunicultura) i aviram.

En funció del grau d'explotació i ús dels ramats trobem dos tipus de models ramaders:

1. La ramaderia tradicional
2. La ramaderia de mercat o comercial.

Veiem-ho!

3.2. La Ramaderia tradicional.

Poble Himba (Nigèria). Font: wikipedia.org

- És el model ramader que obté productes dels animals pel seu autoconsum.
- Els ramats de vaques, ovelles, cabres, etc. proporcionen carn, llet, pell, llana, etc. a les comunitats humanes.
- La ramaderia té un caràcter itinerant. Els ramats es mouen buscant les millors pastures. És un complement de l'agricultura. El bestiar es menja les males herbes dels camps, els neteja i, alhora, els adoba amb els seus excrements.

3.3. La Ramaderia de mercat o comercial.

- La ramaderia de mercat té per objectiu la producció de la millor carn, llet, pells, ous, etc. Per aquest motiu se seleccionen els animals, creuant i afavorint les races que donen el producte esperat, el de més qualitat.
- Actualment, hi ha una important sistematització i automatització en els processos productius ramaders.

Hi ha dos models de ramaderia comercial o de mercat:

3.3.1. La ramaderia extensiva

Ramaderia ovina extensiva. Torres del Paine (Argentiva). Font: wikipedia.org

- Es practica en zones del món amb grans planures i grans extensions territorials: La Pampa argentina, zones d'Austràlia, l'oest dels Estats Units...
- Els ramats pasturen lliurement cosa que fa que es necessiti poca mà d'obra.
- Ara bé, la logística del transport (buscant les pastures) i la suma de centenars i/o milers de caps de bestiar fan necessàries fortes inversions de capital.

3.3.2. La ramaderia intensiva

Ramaderia bovina. Font: pxhere.com

- La podem trobar una mica a tot arreu, especialment en els països amb economies consolidades, estructurades.
- L'objectiu de la ramaderia intensiva és la producció massiva en el menor temps possible.
  - Les instal·lacions (les granges) estan altament tecnificades i especialitzades en un tipus d'animal.
  - Les inversions inicials són elevades per la mà d'obra, les instal·lacions, l'alimentació dels animals, ...
  - Els animals estan estabulats. No tenen mobilitat. Estan alimentats amb pinso i tenen unes condicions de temperatura i llum estables.

Granja d'aviram. Font: wikipedia.org

  - Les races estan seleccionades per una major productivitat.
- És un model productiu molt implantat en el boví, el porcí i l'aviram.
- És un sector econòmic que genera importants residus pels purins i altres excrements que són una font de contaminació dels camps i dels aqüífers de la zona.

_________________________________________________

La Ramaderia

Activitat 7

Font: hippopx.com

- Esbrineu Quin tipus de ramaderia és? Fent l'activitat 7 que teniu a la unitat 2 del curs!
- Ja saps què vol dir boví, oví, porcí, equí, cabrum, etc?

La Pesca

La pesca és l'activitat econòmica que consisteix en l'aprofitament dels recursos alimentaris que ofereixen els mars, els oceans, els rius i els llacs.

És una activitat ancestral de l'ésser humà, equiparable a la dels caçadors-recol·lectors de la prehistòria. Actualment, la majora part de les captures es fan per consum humà. La resta per fer farines i olis.

Trobem diferents arts de pesca:

4.1. La pesca artesanal

És la pesca més antiga de totes, la que s'ha fet des de temps immemorials.

És una pesca de proximitat, costanera, que fa servir arts simples: arpons, hams, nanses, xarxes, etc., i, sobretot, l'ús de la força humana.

Pesca artesanal. Font: pikist.com

En algunes parts del món la pesca artesanal es manté com una activitat econòmica d'autoconsum, minoritària.

En paral·lel, s'estan recuperant les arts de pesca tradicionals atès que són més respectuoses amb el medi ambient. Algunes espècies d'alt valor afegir, com la tonyina o la llagosta, es pesquen amb els sistemes antics per conservar el màxim la qualitat del producte.

Pescadors de bonítol. Font: wikipedia.org

4.2. La pesca industrial o comercial

La pesca industrial o comercial té per objectiu obtenir el màxim nombre de captures per abastir els mercats.

És una activitat econòmica que necessita d'una important inversió en vaixells, tecnologia i equipaments.

Hi ha diferents pràctiques pesqueres. Veiem-ho!

4.2.1. Pesca costanera

Els vaixells s'allunyen relativament poc de la costa. Van equipats amb grans xarxes de pesca per la captura de la mola de peixos.

Font: pikist.com

Actualment les captures són escasses per l'exhauriment del fons marí. Les flotes pesqueres es veuen obligades a fer una veda biològica per la recuperació natural del peix.

El peix capturat es desembarca diàriament al port i es ven a la llotja.

4.2.2. Pesca d'altura

Les flotes pesqueres són considerables en vaixells i equipament. Es passen setmanes i fins hi tot mesos a alta mar.

Pesca d'altura. Font: wikipedia.org

Disposen de la tecnologia -radar, sonar- per localitzar els bancs de peixos i saber la seva mida.

A l'interior dels vaixells hi ha cambres frigorífiques per la conservació del peix.

4.2.3. La gran pesca

Es porta a terme molt lluny del port d'origen.

Les flotes pesqueres són veritables factories flotants: fàbriques de processament d'aliments.

4.2.4. L'aqüicultura

L'aqüicultura és la cria de peixos en instal·lacions controlades d'aigua dolça o salada.

Font: wordpress.com

Es cultiven algues, crustacis i mol·lusc i algunes espècies de peixos d'alt valor afegit (orades, llobarro, tonyines, salmó, ...).

Té una gran implantació arreu del món: Xina, Indonèsia, els Estats Units, Japó... A casa nostra hi ha granges al Delta de l'Ebre o a la resta de l'Estat espanyol, a les Canàries, a Galícia...

4.3. Quines són les zones pesqueres al món?

No totes les aigües dels mars i els oceans són aptes per la pesca. Els peixos es mouen en grup (bancs), fan determinats recorreguts i passen a prop de la costa.  Conèixer aquests hàbits permet pescar les diferents espècies de peixos en els caladors.

On trobem els caladors de pesca?

1. Zones on la plataforma continental és extensa. Àrees d'aigües poc profundes, mogudes pels corrents marins i amb unes temperatures adequades per la reproducció dels peixos (Mar del Nord, Mar del Japó, banc Saharaui, ...).
2. Zones de contacte entre les aigües fredes i les aigües calentes. S'hi concentren espècies que viuen en un medi o l'altre (Mar del Japó, Terranova...).
3. Zones de costa properes a corrents freds. Les aigües fredes van molt carregades de plàncton i atrauen moltes espècies de peixos (costa de Xile, sud del Perú, costa de Sud-àfrica...).

Font: Buxaweb.com

_______________________________________________________________

La pesca a Catalunya

Activitat 8

- Mireu-vos amb atenció el programa Moments de Televisió Espanyola a Catalunya (TV2) (28 de novembre de 2012) sobre l' Evolució de la Pesca a Catalunya (Duració: 21'19").
- Contesteu les preguntes de l'activitat 8.

L'explotació forestal (Silvicultura)

L'aprofitament del bosc és una activitat econòmica molt estesa en el món. Tradicionalment el bosc ha estat una important font de recursos pels éssers humans.

La silvicultura és el conreu del bosc per què la seva explotació sigui sostenible. Vol que el bosc tingui valor per si mateix, com a paisatge i que sigui un element clau en l'equilibri ecològic del territori.

Font: piqsels.com

5.1. La fusta.

La fusta és la matèria primera més important que obtenim dels boscos. Té moltes utilitats:

- És una important font d'energia (calor): per la crema directa de la fusta o per la transformació de la fusta en carbó vegetal (carboneres).

Esquema d'una carbonera. Font: wikipedia.org

- Es fa servir en la construcció d'edificis (sencers o parts dels mateixos).
- La construcció de mobles,
- La producció de cel·lulosa per fer pasta de paper, resines, suro, etc.

Font: flickr.com

L'ús i aprofitament de la fusta és molt diferent segons la part del món en què fixem la nostra mirada:

- En aquelles parts del món amb un desenvolupament econòmic baix o molt baix la fusta és una matèria primera essencial per la construcció, l'escalfor, la cuina, etc.
- En els territoris amb nivells de desenvolupament alt o molt alt l'ús de la fusta és molt divers, en la lògica del mercat de consum.

5.2. Els aliments del bosc

El bosc proporciona aliments, fruites silvestres, molt profitoses.

Fruits del bosc. Font: pikist.com
- Allà on les economies estan poc o molt poc desenvolupades, els fruits del bosc són un complement a l'agricultura de subsistència que practica bona part de la població agrària. La recol·lecció aporta els nutrients que d'altra forma són difícils d'aconseguir.
- Les àrees amb economies desenvolupades, més consolidades, la recol·lecció dels fruits del bosc és una activitat econòmica més del sector primari (gerds, aranyons, pinyons, maduixes, bolets, tòfones, etc.).

Bolets. Font: wikipedia.org

Així mateix, el bosc també ens ofereix les plantes aromàtiques i les plantes medicinals, molt importants en les indústries cosmètica i farmacèutica.

5.3. La sostenibilitat del bosc

L'explotació forestal en dona fusta per la construcció d'edificis, mobles, per generar energia calorífica, etc.

El bosc és un gran emissor d'oxigen reduint el diòxid de carboni que hi ha l'atmosfera.

El bosc sempre ha estat un espai en transformació. Un cop desbrossat el bosc, el seu espai s'utilitza per a l'agricultura o la ramaderia o per l'edificació de pobles i ciutats.

Cada any es perden 130.000 km quadrats de bosc al món. Aquest fet té greus conseqüències:

- Pèrdua de l'hàbitat natural d'animals i plantes (biodiversitat), cosa que els situa en perill d'extinció.
- Increment del desequilibri climàtic per la menor absorció del diòxid de carboni.

És molt important protegir els boscos i fer-ne un ús adequat, sostenible.
- Per aquest motiu fa falta una explotació forestal planificada, organitzada, compromesa amb el manteniment del bosc i la seva qualitat com a espai ambiental.

______________________________________________________

Periodista per un dia.

Activitat 9

- Analitzeu una de les quatre notícies del diari ARA, en la seva versió digital (ARA.CAT), sobre la gestió dels boscos (silvicultura) que teniu enllaçades a l'activitat 9 de la unitat.