Title: Teoria tema 1
Course: Llengua Catalana i literatura 1r ESO 1r T > Section: Tema 1

El diccionari

El diccionari

El diccionari que usarem és el DIEC (Diccionari de l'Institut d'Estudis Catalans), que és el diccionari normatiu de la llengua catalana.

El diccionari, segons ell mateix, es descriu de la següent manera:

Així doncs, és una obra que conté les paraules ordenades alfabèticament, acompanyades del significat o significats que tenen, de la categoria gramatical a què pertanyen i, en algun cas, d'exemples d'ús.

Entrades

El diccionari s'organitza en articles, que es componen d'entrada (en negreta) i contingut (explicació de la paraula). El contingut s'organitza en accepcions i subaccepcions: cada accepció duu al davant un número en negreta, i cada subaccepció porta al davant un número en cursiva.

En resum:

- Definició: és l'explicació del mot; cada definició és una accepció, i cada accepció pot contenir subaccepcions. El trobem escrit en lletra rodona.

- Categoria gramatical: la trobem abans de la definició, indicada amb una abreviatura i escrita en cursiva. Pots trobar més informació sobre les abreviatures a la pàgina següent: abreviatures DIEC.

- Exemples: orienten sobre l'ús del mot; el trobem escrit en cursiva.

Pots trobar més informació sobre les entrades del DIEC a l'enllaç següent: organització del DIEC.

Polisèmia i homonímia

Hi ha paraules que només tenen un significat, i n'hi ha d'altres que en tenen dos o més.

Si una paraula té dues o més accepcions (o sigui, dos o més significats) és polisèmica, i si només en tenen una, és monosèmica.

Ex: Eslora és monosèmica perquè només té una accepció i remer és polisèmica perquè en té dos o més.

La paraula cap té tres entrades al diccionari perquè presenta homonímia (les tres entrades són iguals d’aparença, fònica o gràfica, però presenten significats diferents): el superíndex numèric diferencia cada entrada.

L'ordre alfabètic

L’alfabet està format per les 26 lletres següents:
A, B, C, D, E, F, G, H, I, J, K L, M, N, O, P, Q, R, S, T, U, V, W, X, Y, Z

Fixa't en el nom correcte de les lletres següents:

C: ce (com centre; sona "se")

G: ge (com gent)

H: hac (com home)

J: jota (com Jordi)

V: ve o ve baixa

W: ve doble

X: ics (luxe) / xeix (xicot)

Y: i grega

Z: zeta (com zero)

En català hi ha vocals i consonants modificades. Les vocals modificades són les que porten accent o dièresi, i les consonant modificades són la ç (ce trencada) i la l·l (ela geminada); aquestes dues les trobarem al diccionari després de les lletres no modificades. Ex: Al diccionari hi trobarem placa abans que plaça.

Font: Ortografia catalana (2016), pàg 12 (Quadre 3. Els signes diacrítics)

La síl·laba

La síl·laba és cada un dels cops de veu amb què pronunciem una paraula; en una síl·laba hi ha d’haver, com a mínim, una vocal. Ex: es-co-la, a-vi, a-è-ri-a

Les monosíl·labes són les paraules que només tenen una síl·laba, i les polisíl·labes són les que tenen més d’una síl·laba: bisíl·laba (mò-bil), trisíl·laba (set-ma-na), tetrasíl·laba (pa-pa-llo-na), pentasíl·laba (a-vi-a-ci-ó)...

La síl·laba tònica és la que sona amb més intensitat en les paraules polisíl·labes; la resta són totes àtones. Ex: sò-ci-a, pis-sar-ra, ca-pi-tà

Diftong

Es produeix DIFTONG quan pronunciem dues vocals juntes en una mateixa síl·laba. Recorda els casos següents:

vocal + i: | ai-gua
vocal + u: | seu
i/u + vocal a inici de paraula: | io-gurt, ua-di
i, u entre vocals: | no-ia, ve-uen
güe, güi, qüe, qüi: | ai-güe-ra, pin-güí, qües-ti-ó, ter-ra-qüi
qua, quo, gua, guo: | qua-dre, quo-ta, guant, ai-guós

Hiat

Es produeix HIAT quan pronunciem dues vocals seguides en síl·labes diferents. Fixa't en els casos següents:

Dues vocals fortes: | a-e-ro-port.
Consonant + vocal dèbil + vocal forta: | Ma-ri-a, ses-si-ó, ci-èn-ci-a, cu-a
Vocal dèbil amb accent o dièresi: | pa-ï-sos, ve-í

Dígraf

Un dígraf és un grup de lletres que representa un sol so. En català hi ha aquests dígrafs: gu, ig, ix, ll, ny, qu, rr i ss. La ix en alguns parlars no és dígraf, ja que la i es pronuncia.

- Hi ha dígrafs que se separen i d’altres que no. Se separen els següents: ss (ros-sa), rr (car-ro), i ix si es troba enmig de mot (rei-xa); i no se separen la resta (jo-gui-na, es-que-na, co-lla, a-ra-nya, gar-buix)
- Hi ha grups de dues lletres que sovint van juntes, però no representen un sol so; els anomenem grups consonàntics: tg, tj, ts, tx i tz. Aquests grups consonàntics se separen, si es troben enmig de mot. Ex: met-ge, flet-xa.
- Altres grups de sons que poden fer que ens equivoquem escrivint: cc i l·l.

Font: Ortografia catalana (2016), pàg 14 (Quadre 5. Grups consonàntics que representen sons africats)

Categories gramaticals

Hi ha nou categories gramaticals (que vol dir "classes de paraules"): determinant, substantiu (o nom), adjectiu, pronom, verb, adverbi, preposició, conjunció, interjecció.

Són variables (vol dir que poden canviar de forma):

Determinant: Mot que dona informació sobre el nom (n'indiquen la proximitat, la possessió, la quantitat...).
Ex: El, la l’, els; un, una, uns, unes; aquest; la meva...
Substantiu (o nom): Mot que designa persones, animals o objectes, i també idees abstractes.
Ex: noi, noia, nois, noies; oceà, oceans; amor, alegria.
Adjectiu: Mot que descriu persones, animals o objectes i idees abstractes.
Ex: blau, blava, blaus, blaves; català, catalana.
Pronom: Mot que substitueix un substantiu.
Ex: em, me, m’, ‘m; nosaltres; allò; aquí.
Verb: Mot que expressa accions, estats o processos del subjecte.
Ex: salto, estan, ha cantat.

Són invariables (vol dir que sempre apareixen amb la mateixa forma):

Adverbi: Mot que indica lloc, temps, manera, quantitat, negació...
Ex: aquí, després, bé, també, tranquil·lament, massa, no.
Preposició: Mot que uneix altres mots en una oració.
Ex: a, de, per, amb, en.
Conjunció: Mot que enllaça oracions.
Ex: i, o, però.
Interjecció: Mot que expressa l'actitud de qui parla, estableix comunicació o indica un soroll.
Ex: ah!, eh?, disculpi!

El diccionari indica la categoria gramatical de cada paraula (és l’abreviatura que trobaràs darrere del número d’accepció o subaccepció o a l’inici de la definició, en els casos de mots gramaticals).

Ex:

Així doncs “viking” és substantiu i “cap3” serà preposició.

La família lingüística

Una família lingüística és un grup de llengües emparentades entre si perquè deriven d'una mateixa llengua. El català, per exemple, pertany a la família indoeuropea, com el castellà, el francès, l'anglès, l'alemany... i moltes altres llengües europees.

Observa el mapa per conèixer les principals famílies lingüístiques del món:

Pots consultar més informació sobre les famílies lingüístiques i el mapa de famílies de llengües al món a les pàgines web següents:

- Wikipedia
- Slideshare
- Visual info global

El català, llengua romànica

La llengua catalana és una llengua romànica, és a dir, pertany al grup de llengües que tenen com a origen comú el llatí; concretament pertany a la branca occidental d’aquest grup lingüístic.
El grup de llengües romàniques està compost per llengües de gran difusió internacional com ara el castellà, el portuguès, el francès i l’italià.
També formen part d’aquesta família lingüística altres llengües com ara l’occità, l’aragonès, el francoprovençal i el cors, que estan immerses en un procés de substitució lingüística o en algun cas, fins i tot, en perill de desaparició.

Català | Romanès | Castellà | Ladí | Aragonès
Italià | Friülà | Francès | Cors | Asturià
Gallec | Occità | Francoprovençal | Sard | Portuguès

Proximitat entre les llengües romàniques

El fet que totes les llengües neollatines tinguin el mateix origen també fa que tinguin moltes coincidències en el lèxic, en la morfologia, en la sintaxi i, fins i tot, en la fonètica.

Això possibilita uns nivells molt importants d’intercomprensió entre els parlants d’aquestes llengües i els facilita aprendre una llengua nova de la mateixa família lingüística.

Llatí | AURICULA | FLOREM | LOCUS
Català | orella | flor | lloc
Italià | orecchio | fiore | luogo
Francès | oreille | fleur | lieu
Romanès | ureche | floare | loc
Castellà | oreja | flor | lugar
Portuguès | orelha | flor | lugar

Font: Intercat