Title: Llibre dels elements musicals
Course: Música 2n-3r ESO 1r T > Section: Tema 1

Introducció

La diversitat musical ens ofereix moltes possibilitats sonores. En aquest tema coneixerem quins són els elements musicals que fan possible tota aquesta gamma de diferents músiques.

Notes musicals. Font: https://www.pikist.com/free-photo-iykio/ca

En aquest llibre dels elements musicals hi trobaràs la informació que necessites per anar treballant els conceptes que tens a continuació i que ens interessa conèixer:
1. La melodia
2. El ritme
3. L'harmonia
4. La textura
5. Les dinàmiques
6. El timbre

1. La melodia

La melodia és una successió de sons en iguals o diferents altures. La melodia representa una idea i té sentit per aquella persona que l’ha creat.

Contorn o perfil melòdic: és el dibuix que fa la melodia segons els moviments dels sons que la integren.

Font: creació pròpia

Tipologies:

Melodia lineal: gairebé no té variacions en l’altura, és una línia horitzontal molt marcada que necessita el ritme i l’harmonia.

Font: creació pròpia

Melodia ascendent: en sentit de greu a agut.

Font: creació pròpia

   Melodia ondulada: el perfil melòdic dibuixa unes ones ascendents i descendents. Té una tessitura molt acotada.

Font: creació pròpia

Melodia descendent: en sentit d’agut a greu.

Font: creació pròpia

Melodia trencada: es mou per grans intervals.

Font: creació pròpia

Àmbit o tessitura: és el marc on es mou la melodia, de la nota més greu a la més aguda.

En aquesta melodia la tessitura és Do3-Sol3, ja que la nota més greu és Do3 i la més aguda Sol3.

Font: creació pròpia

En canvi l'interval: és la distància entre dos sons.

En el següent exemple l'interval és de tercera, ja que la distància entre la nota Do3 i el Mi3 són TRES notes (Do3, Re3, Mi3: interval de 3a)

Font: creació pròpia

2. El ritme

Definició: el ritme és l'ordenació dels sons segons la seva durada i els seus accents musicals.

La durada dels sons es representa amb unes figures musicals i els seus silencis corresponents:

Font: taula de creació pròpia

El ritme també té una pulsació, és el “batec” que de manera constant i regular ens orienta per a seguir la música. La pulsació ens la dóna el metrònom.

La velocitat de les pulsacions, més lentes o més ràpides, vénen determinades pel tempo, que s’indica al començament de la partitura amb paraules italianes:

Nom en italià | Nom en català | Velocitat (aproximada)
Largo | Molt lent | 40-60
Adagio | Lent | 61-70
Andante | Mitjà | 71-95
Allegro | Ràpid | 96-120
Presto | Molt ràpid | 121-140

Font: taula de creació pròpia

2.1. El metrònom

Font:  https://www.pikist.com/free-photo-vnkxg/ca

El metrònom és un aparell que mesura la velocitat del tempo.  Vols experimentar les diferents velocitats? Pots fer una cerca per internet, posant "metrònom online" i hi trobaràs diverses aplicacions, escull la que més t'agradi.

Per a conèixer la història d'aquest aparell pots mirar aquest enllaç, del web de la Revista Sinfonia Virtual

3. L'harmonia

Aquí tenim un nou concepte que té un nom molt i molt antic, provinent de la mitologia grega:
...Vet aquí que hi havia una vegada una deessa grega que es deia Harmonia i que tenia un collaret...
Segons la llegenda mitològica, aquest collaret era un objecte que tenia propietats màgiques.

Gerro amb la imatge de la deesa i el collar.
Font: https://ca.wikipedia.org/wiki/Harmonia_(mitologia)#/media/Fitxer:Polynices_Eriphyle_Louvre_G442.jpg

L'harmonia aplicada a la música també li dona una "màgia", ja que proporciona unes sensacions segons siguin les propietats harmòniques.

L'harmonia es produeix quan un grup de notes sonen al mateix temps, formant un acord. És un aspecte "vertical" de la música, a diferència de la melodia que és "horitzontal", ja que els sons se succeeixen els uns als altres.

Com poden ser els acords? Consonants i dissonants
Els següents acords, per exemple, són consonants:

Acord Major          Acord menor

Font: creació pròpia

Els següents acords, per exemple, són dissonants:

        Acord disminuït               Acord augmentat

Font: creació pròpia


Quan un acord està format per 3 notes s'anomena tríada. Aquests són els acords tríades de l'escala de Do Major:

Font: creació pròpia

Cada acord està format per la fonamental (en aquest cas és el DO), la tercera i la quinta. Així l'acord de Do Major quedaria així:

Font: creació pròpia

El xifrat harmònic també es pot escriure amb lletres:
Font: creació pròpia

Sabies que quan despleguem les notes dels acords les convertim en arpegis?
Arpegi (en italià "arpeggiare") vol dir tocar l'arpa.

Arpista. Font: https://pixabay.com/es/photos/concierto-arpa-logo-hamburgo-1335779/

4. La textura

La textura és el resultat de la combinació de la melodia, el ritme i l’harmonia en una obra musical. Segons es vagin utilitzant aquests elements en una composició musical podem percebre diferents densitats sonores i diversos plans musicals.

Font: https://www.pxfuel.com/es/free-photo-jubwj

El teixit de la roba ens ajuda a entendre la textura de la música. L'entramat que formen els elements musicals pot variar: poden anar junts o cadascun pel seu compte, o potser n'hi ha algun de més rellevant i els altres són secundaris, per tant, podem percebre diferents sensacions, com ara una música més densa o més lleugera.

Tipologies: En aquest apartat ens fixarem en com s'organitzen les veus a les obres musicals.
Per a visualitzar-ho millor veuràs el perfil melòdic en diferents colors.

4.1. Textura monofònica o monòdica. Una sola melodia. Pot ser interpretada per diverses veus i instruments.

Font: creació pròpia

   4.2. Melodia acompanyada. Una melodia que és la protagonista, acompanyada d’harmonia o ritme.

Font: creació pròpia

4.3. Textura contrapunt: és polifònica, ja que hi intervenen més d’una melodia, on cada una és independent de l’altra.

Font: creació pròpia

4.4. Textura homofònica: és polifònica, ja que intervenen diverses melodies que segueixen el mateix ritme, formant acords.

Font: creació pròpia

5. La dinàmica

Les indicacions de la intensitat del so serveixen per indicar el volum, si és fort o fluix, i s'anomenen dinàmiques. Es representen amb tot un seguit de paraules abreujades, són les següents:

ff --> fortíssim
f  --> fort
mf --> mig fort
mp --> mig fluix
p    --> fluix
pp  --> molt fluix

6. El timbre

El timbre ens ajuda a saber l'origen de la font musical, així podem saber de quin instrument es tracta segons el so que emet. Això vol dir que els paràmetres que formen el so són diferents en cada instrument musical.

En aquesta imatge podeu apreciar una gran varietat d'instruments i tots ells tenen un timbre que els caracteritza.

Conjunt d'instruments. Font: https://commons.wikimedia.org/wiki/File:The_Early_Music_Shop.jpg