Title: Els límits del coneixement - exercicis
Course: Filosofia 1r BAT > Section: Unitat 2 - El problema filosòfic del coneixement. La veritat.

Activitat corresponen a la pregunta 20 de "Preguntes per estudiar".

20. Com actuen i es relacionen les quatre facultats en la percepció i en la interpretació que en fas de les següents imatges?

Tingues en compte la següent informació i el que es diu als apunts del procés de la percepció:

Idees del llibre de DEL ROSARIO, David, El libro que tu cerebro no quiere leer.

-  El cervell converteix el que és aparent en evidencia per tal d’oferir-nos un present agradable i coherent.

-  Als humans no ens agrada la incertesa. El cervell inventa algunes coses per tenir-nos contents. El cervell crea constantment il·lusions.

-  Funcionament d’una càmera de fer fotos:

    o  El seu sensor capta la llum dels objectes.

    o  Aquesta llum s’estampa en les diverses cel·les que després es convertiran en píxels.

    o  El conjunt d’aquests píxels és la fotografia.

    o  Si apliquem un filtre, modifiquem la imatge inicial, com un record.

-  A destacar:

    o  L’objectiu de la càmera és limitat i capta la llum d’una petita part de l’espai (segons la lent que tingui).  Per exemple, perd la informació de la profunditat i els colors originals canvien en funció de com sigui la lent. La fotografia final és una interpretació electrònica de la realitat: la percepció.

    o Si apliquem un filtre, modifiquem la interpretació de la imatge. De fet, la fotografia més real només captaria un molt petit percentatge de tota la informació existent davant de l’objectiu.

    o Aplicar un filtre és com l’efecte memòria: la imatge ens agrada més després de modificar-la.

-  Els sentits dels organismes treballen de manera molt similar a una càmera de fotografiar.

    o  Cap organisme, igual que cap càmera, veu la realitat de manera igual.

-  En l’ésser humà, la coherència és sinònim d’estabilitat, d’absència de sofriment. Per això, l’ésser humà és l’únic capaç de preocupar-se per allò que encara no ha succeït.

-  La percepció:

    o  Els sentits filtren els estímuls i els tradueixen a un llenguatge d’impulsos electroquímics que el cervell pugui entendre.

    o  Cada sentit capta millor uns estímuls o uns altres: els ulls, el blanc i el negre millor que els colors; la pell, les ones mecàniques...

    o  L’ull guia la llum cap a la retina (una part del cervell en l’ull. La retina té uns fotopigments capaços de convertir les ones electromagnètiques en un llenguatge que el cervell pugui entendre: l’electricitat.

    o  Durant el camí, igual que la càmera de fotos, es fan uns quants canvis per fer del present una cosa agradable i coherent.

    o  Els ulls estan connectats al cervell pel nervi òptic. Però, en el punt on la retina es connecta amb el nervi òptic només hi ha cèl·lules nervioses i la informació lumínica que arriba es perd. Per això, totes les persones hauríem de tenir un forat visual, un punt cec, degut a la connexió retina-nervi òptic. Però això no passa. Per què?

    o  El cervell reomple els espais buits a partir d’informació de cèl·lules veïnes per evitar la incomoditat.

    o  Per exemple, quan anem caminant, hauríem de percebre les coses com tremoloses. Però, el cervell estabilitza la imatge.

    o  Pel nervi òptic no hi pot passar tota la informació que arriba a la retina. Per això, el cervell es veu obligat a buscar informació addicional que arriba dels altres sentits per completar la imatge.

    o  Es podria dir que el cervell només utilitza un 5% de la informació que arriba als sentits.

-  El procés de la percepció es podria dividir en quatre etapes:

    o  La primera consisteix a traduir els estímuls interns i externs a un llenguatge de senyals electroquímiques que el cervell pugui entendre. Se n’encarreguen els sentits i les neurones.

    o  En diferents àrees primàries de l’escorça cerebral s’analitzen les característiques bàsiques dels estímuls i se selecciona el més interessant.

    o  En les àrees d’associació les percepcions es tornen significatives.

    o  Finalment, en aquestes àrees, s’integra la informació per tal d’obtenir una percepció contínua de la realitat o “present”. El cervell segmenta la informació en finestres de tres segons, que va integrant amb la informació emmagatzemada per donar sensació de continuïtat. En l’ínsula[1] es pren consciència que estem veient aquesta imatge.

Aquesta manera de procedir fa que sigui possible modificar la realitat que percebem cada tres segons. Però, en realitat, la percepció present s’adapta a la memòria. I si tenim en compte que el que recordem no són fets, sinó pensaments i emocions...

[1] Lòbul de l’ínsula: estructura de l’escorça cerebral situada en la profunditat de la cissura de Silvi. Es un centre de connexió entre el sistema límbic i el neocòrtex.

Imatges per interpretar:

   Una inversió perceptiva: Home-Dona.

Una paradoxa perceptiva.

Llei de la significació o de la familiaritat: un conjunt d’estímuls es percebrà com a grup o com a objecte si aquest resulta familiar o significatiu als ulls de l’observador.