Title: La Castanyada familiar
Course: La Castanyada i Tots Sants (SECUNDÀRIA) - LA CULTURA POPULAR A L'ESCOLA. Les festes populars, materials digitals

La castanyada familiar

En l’antiga castanyada, la família solia reunir-se primer al voltant del foc, on es torraven les castanyes mentre es resava el rosari en memòria dels difunts de la família. Entaulats, un cop torrades les castanyes i ben covades, se solien acompanyar amb diferents tipus de panets o panellets i amb vi dolç o el vi novell en les zones on se’n produïa. Mostres clares de la relació que aquesta celebració familiar mantenia amb el record, la memòria i la necessitat d’honorar els morts les trobem en un bon seguit de creences i costums populars com:

- Hi havia casos en què es deixava un lloc buit a taula en record d’algun familiar difunt.

- A la mainada se li explicava o proposava que per cada castanya que menjaven havien de resar un parenostre si no volien que els morts no els estiressin els peus al llit. En altres indrets, perquè no els passés això, se’ls deia que havien de deixar un plat ple de castanyes per a les ànimes dels morts. Fàcilment, l’endemà, en lloc del plat de castanyes, hi trobaven pastissets, dolços o altres llaminadures.

- S’encenien candeles o llànties d’oli en el lloc on hi havia el retrat d’algun familiar difunt.

- Fins i tot, en alguns llocs, s’anava a menjar castanyes a la tomba de l’últim familiar difunt.

Tot i que actualment aquests costums han desaparegut i, fins i tot a nivell familiar, la castanyada ha deixat de tenir el caire ritual que havia tingut i ha adquirit un to de celebració festiva, no és estrany encara trobar-se amb persones, sobretot grans, que aprofitant aquesta jornada tenien espelmes o ciris encesos davant la fotografia d’algun familiar difunt.