Title: La Castanyada actual
Course: La Castanyada i Tots Sants (SECUNDÀRIA) - LA CULTURA POPULAR A L'ESCOLA. Les festes populars, materials digitals

La Castanyada actual

El ritual de torrar les castanyes o fer-se els panellets, que perdura en la majoria de castanyades actuals, sigui en l’àmbit familiar o, cada cop més, en el comunitari, continua donant a la festa de la Castanyada aquest caire de festa popular i participativa.

Sovint, passades aquestes dates, molta gent haurà gaudit de més d’una d’aquestes celebracions.

- Amb la família, en molts casos i, un cop tots reunits, seguint el ritual de fer un tall a la castanya -“així no peten”-, torrar-les a la llar de foc o en una barbacoa, amb la paella degudament foradada, per acabar posant-les a “covar”, ben embolicades amb roba o algun sac vell. I en molts casos, després d’haver fet un breu ressopó, cloure el ritual menjant-nos les castanyes ben torrades, calentes i toves, acompanyades de panellets i tot ben regat amb vi dolç, vi novell, cava i refrescos, segons els casos.

- En l’àmbit escolar i comunitari, sovint com a inici o cloenda de diferents activitats, segons l’entitat organitzadora.

En totes aquestes celebracions la Castanyada ha anat adquirint un caire de revetlla de Tots Sants i ha perdut el de celebració o d’àpat en record i memòria dels morts i, per tant, manté ben poca relació amb el seu origen. La festa, però, continua ben viva a Catalunya i de fet, al voltant de la Castanyada actual, han sorgit noves activitats festives, algunes de les quals, amb un arrelament d’anys que les estan convertint en tradicionals.

“Un seguit de noves tradicions han aparegut a l’entorn de l’àpat tradicional de la castanyada: a Vilanova de Prades i a Viladrau se celebra, a l’octubre, pels volts de Sant Galderic, el mercat o la Fira de la Castanya, que ofereix passejades per les grans castanyedes i un tast gastronòmic d’aquest fruit de la tardor, i s’obsequia tothom amb torrades i mel de castanyer. I en altres viles i ciutats es convoca un concurs anyal de torradors de castanyes: a Calaf, en el marc de la festa de Tots Sants, amb una mostra de fruits de tardor, una exhibició d’elaboració de codonyat i tast de vi novell; a Amer, el concurs de torrar castanyes té lloc a mitjan de novembre.” Tradicionari. Vol. 5. La Tardor. Manel Carrera i Joan Soler

La pèrdua del valor que tenia la Castanyada i el seu lligam amb el culte als morts també ha facilitat la introducció, fins i tot la barreja de la Castanyada amb el Halloween. Aquesta celebració manté en comú amb la Castanyada la seva derivació d’antigues creences sobre els esperits i les ànimes dels morts, malgrat que s’ha acabat convertint en un espectacle amb molt de carnavalesc, ben allunyat de l’antic culte als morts propi de la festa celta del Samuhin.

El que és evident és que el sentit de la festa ha canviat. Malgrat tot, però, la Castanyada és una festa popular i tradicional, molt característica del nostre país, que amb canvis i noves adaptacions sorgides de la voluntat de les persones, de la voluntat popular, cal i convé que anem mantenint i celebrant any rere any, fins i tot, com ja està passant en diferents poblacions del país, recuperant manifestacions i costums antics, propis de cada zona o territori.