Title: El culte als morts
Course: La Castanyada i Tots Sants (SECUNDÀRIA) - LA CULTURA POPULAR A L'ESCOLA. Les festes populars, materials digitals

El culte als morts

Des de temps molt antics, trobem en la majoria de cultures un respecte, veneració i fins i tot por envers els esperits dels difunts. En moltes d’aquestes cultures, a més, existeixen diferents creences relacionades amb el retorn i la presència dels esperits dels difunts entre els vius.

Durant els primers segles després de Crist, els països europeus i més concretament els mediterranis experimenten un procés de cristianització. L’església, però, no aconsegueix que aquestes creences populars relacionades amb el culte als morts, en les quals s’hi combinen sacrificis rituals, ofrenes i àpats funeraris sovint realitzats en les mateixes tombes dels difunts, siguin abandonades. És per això que acaba assumint, cristianitzant, aquestes creences.

Així, la festa de Tots Sants té els seus inicis durant el segle VII, quan el papa Bonifaci IV decideix que el Panteó de Romà, dedicat a tots els déus romans, sigui consagrat a la Verge Maria i a tots els màrtirs de l’Església.

“Més tard, la festa s’estengué a Tots els Sants i Gregori IV en fixà la celebració al primer de novembre. Al final del segle X li fou agregada, l’endemà, la commemoració dels fidels difunts. En realitat, Tots Sants fou un intent de cristianització del vell i arrelat culte pagà a les ànimes, i el Dia de Difunts o de les Ànimes, una incorporació de la festa cèltica dels morts, que s’esqueia en aquestes mateixes dates: el culte als morts es manté amb més popularitat, encara avui, que no el de Tots Sants, i hi ha corrues de gent que visita els cementiris”. Joan Soler Amigó. Cultura popular i tradicional.