Title: Fem un repàs
Course: La Castanyada i Tots Sants (SECUNDÀRIA) - LA CULTURA POPULAR A L'ESCOLA. Les festes populars, materials digitals

La Castanyada

Quan intentem explicar els orígens de la Castanyada, d'on sorgeix o com i perquè es popularitza, ens trobem que no tenim informacions suficients per a poder-hi donar respostes clares i concretes. Sabem que a finals del segle XVIII el consum de menjar castanyes per la diada de Tots Sants era un fet habitual, fos en l'àmbit familiar o, en altres casos, comunitàriament. El que és evident però, és que la festa, en els seus orígens, podem relacionar-la amb diferents pràctiques i creences de la població envers els esperits o ànimes dels difunts.

En el seu origen amb què podem relacionar la castanyada?

- Amb diferents creences i costums relacionats amb el culte als morts.
Feedback: BÉ! Has fet una bona lectura.
- Amb la por que els romans sentien envers els difunts.
Feedback: INCORRECTE. Torna-ho a llegir i veuràs que no és aquesta la resposta!
- Amb els campaners que tocaven les campanes la nit de Tots Sants.
Feedback: INCORRECTE! Recorda que aquesta explicació és una suposició!
- Durant el segle XVIII, la població passa molta gana, i cap a finals d'octubre s'acostuma a menjar castanyes, aprofitant que cauen dels arbres.
Feedback: INCORRECTE! L'has llegida en algun lloc, aquesta explicació?

La festa de Tots Sants i el Dia de Difunts

La festa de Tots Sants i el Dia de Difunts

El costum de menjar castanyes i panellets va associat a la festa de Tots Sants, i encara que actualment aquest costum ha adquirit cert caire de revetlla, raó per la qual moltes famílies fan la castanyada el dia 31 d’octubre, la castanyada solia celebrar-se la tarda de l’1 de novembre, diada de Tots Sants.

L’endemà de Tots Sants és el Dia de Difunts, conegut també popularment com a dia dels Morts o dia de les Ànimes. En realitat ens estem referint a unes festes amb un marcat caire religiós, però també amb arrels en creences populars relacionades amb el culte i la veneració envers els morts o difunts.

Encara actualment, sobretot el dia de Tots Sants, ja que el Dia de Difunts és laborable, és costum força estès la visita als cementiris, per deixar en els nínxols dels familiars difunts rams de flors, fer memòria de la seva presència a la terra o dedicar-los alguna pregària.

Quin d'aquests costums, que moltes famílies encara mantenen, demostra més clarament la pervivència del culte als difunts?

- La mateixa castanyada.
Feedback: INCORRECTE! La castanyada ha pres un caire de revetlla que sembla que no ho indica massa!
- La visita als cementiris.
Feedback: BÉ! Aquest és el costum que realment ens ho continua indicant.
- Tant la castanyada com la visita al cementiri.
Feedback: INCORRECTE! Molta gent celebra la castanyada i, en canvi, desconeix el costum de visitar els cementiris per honorar els morts.
- Cap d'aquests, ja que la gent només ho fa perquè és costum.
Feedback: INCORRECTE! La visita al cementiri, costum o no, es fa per honorar i recordar els morts, normalment els més propers i familiars.

El culte als morts

El culte als morts

Des de temps molt antics, trobem en la majoria de cultures un respecte, veneració i fins i tot por envers els esperits dels difunts. En moltes d’aquestes cultures, a més, existeixen diferents creences relacionades amb el retorn i la presència dels esperits dels difunts entre els vius.

Durant els primers segles després de Crist els països europeus, i més concretament els mediterranis, experimenten un procés de cristianització. L’Església, però, no aconsegueix que aquestes creences populars, relacionades amb el culte als morts, en les quals s’hi combinen sacrificis rituals, ofrenes i àpats funeraris sovint realitzats en les mateixes tombes dels difunts, siguin abandonades. És per això que acaba assumint, cristianitzant, aquestes creences.

Així, la festa de Tots Sants té els seus inicis durant el segle VII, quan el papa Bonifaci IV decideix que el Panteó de Romà, dedicat a tots els déus romans, sigui consagrat a la Verge Maria i a tots els màrtirs de l'Església. Més endavant aquesta festa es dedica a tots els sants i es decideix que se celebri l'1 de novembre. Finalment, a les acaballes del segle X, l'Església instaura que l'endemà de Tots Sants se celebri el Dia dels Difunts.

Marca quina de les dues afirmacions és correcta.

- Tant el dia de Tots Sants com el Dia dels Difunts són festes d'arrel cristiana que l'Església instaura per honorar els seus sants i màrtirs així com tots els fidels difunts.
Feedback: NO BEN EXACTAMENT! Tot i que l'afirmació té una part de certa, l'Església el que fa és cristianitzar el culte a les ànimes i als morts, clarament d'arrel pagana. Per tant, llegeix-te bé l'altra afirmació, ja que és la correcta.
- Entre els segles VII i X, l'Església cristianitza el culte als esperits i ànimes dels morts, culte d'arrel pagana i fortament arrelat en la població, instaurant la diada de Tots Sants i el Dia de Difunts.
Feedback: CORRECTE!

La Castanyada familiar

La Castanyada familiar.

Entre l’antiga i l'actual Castanyada familiar es mantenen força semblances. S'ha perdut, però, la relació que la celebració mantenia amb el record, la memòria i la necessitat d'honorar els morts. Ja hem dit que la Castanyada actual ha pres el caire de revetlla de Tots Sants.

Malgrat, però, que la Castanyada ha deixat de tenir el caire ritual que havia tingut i ha adquirit un to de celebració festiva, no és estrany encara trobar-se amb persones, sobretot grans, que aprofitant aquesta jornada mantenen espelmes o ciris encesos davant la fotografia d’algun familiar difunt.

Durant aquesta jornada, què mantenen encesos encara actualment força gent, sobretot gran, davant la fotografia d'algun familiar difunt?

- Espelmes o ciris
Feedback: Molt bé!
- Ciris i espelmes
Feedback: CORRECTE!
- Ciris o espelmes
Feedback: CORRECTE!
- Espelmes i ciris
Feedback: Molt bé!

La Castanyada a les ciutats

Per acabar, tens un seguit d'afirmacions que fan referència a diferents costums relacionats amb la Castanyada i el dia de Tots Sants i propis de les ciutats. D'aquestes afirmacions n'hi ha tres que són certes i les altres tres no.
Per facilitar-te la tasca i per si t'és necessari, a continuació tens els enllaços on trobar la informació.

Les representacions teatrals

Les castanyeres

Els panellets

Marca les tres afirmacions que siguin certes.

- En les ciutats s'organitzaven grans balls en els quals la gent havia d'anar disfressada de calavera o altres símbols relacionats amb la mort.
Feedback: INCORRECTE! Podia haver estat així, però aquesta informació no la trobem enlloc.
- Les parades de castanyes i les castanyeres, vestides de negre, fou possiblement a Barcelona on més anomenada i importància van tenir.
Feedback: CERTAMENT!
- Els panellets, el dolç típic de la castanyada, té com a ingredients bàsics el sucre, l'ametlla i el rovell d'ou.
Feedback: CORRECTE!
- Les parades de castanyes solien ser al costat de les esglésies per aprofitar la sortida de missa de la gent.
Feedback: No és cert!
- En ciutats grans com Barcelona i Reus fou costum durant molts anys que, per Tots Sants, en els teatres es representessin les obres: El convidado de Piedra de Tirso de Molina i, posteriorment, Don Juan Tenorio de José Zorrilla.
Feedback: Molt bé!
- Les pastisseries, un cop passat Tots Sants, organitzaven unes rifes amb els panellets que no havien venut.
Feedback: ALERTA! O en falta alguna o n'hi ha alguna que no és correcta!

La castanyada actual

I per acabar, hauries de contestar la pregunta que tens a continuació.
Si et convé pots consultar l'enllaç.

La Castanyada actual

Quins són els trets que caracteritzen la Castanyada actual?