Title: En Carnestoltes
Course: Temps de carnavals (SECUNDÀRIA) - LA CULTURA POPULAR A L'ESCOLA. Les festes populars, materials digitals

En Carnestoltes

El divendres de carnaval, en la majoria de poblacions s’esdevé l’arribada del Carnestoltes, en molts casos precedida d’una cercavila en què la gent ja s’hi presenta disfressada. La seva arribada sol anar acompanyada de la lectura del pregó, sermó o discurs, en què s’ironitza sobre la política i la vida local i sobretot s’engresca a viure, durant uns dies, deixant-se emportar per la rauxa i la disbauxa.

Personatges carnestoltescos. En els carnestoltes tradicionals, moltes poblacions tenien el seu Carnestoltes, amb denominacions ben pròpies. Aquest personatge, sovint de carn i ossos, amb la seva farsa i gresca animava tots els actes i celebracions. En el moment del seu sacrifici a la foguera se’l substituïa per un ninot, normalment panxut, fet a base de palla i draps.

En zones de muntanya es fabricaven diferents ninots que eren penjats als portals de les cases o al capdamunt del pal dels pallers i, encara, en altres poblacions es penjaven d’una banda a l’altra del carrer. El destí final de tots aquests ninotots no era altre que acabar cremant a la foguera.

Comproveu, en el text que teniu a continuació, aquestes denominacions tradicionals, algunes de les quals s’han conservat o recuperat durant els últims anys.

“El Carnestoltes tradicional català compta amb un bon nombre de denominacions pròpies. Així, el Moixó Foguer (Vilanova i la Geltrú), en Jan del Riu (Sant Quintí de Mediona, Rosselló), el Peirot (Pallars), el Cullerot d’Encamp (Andorra), la Madama (Conflent), el Gregori (Banys d’Arles), en Janot (Castelló d’Empúries). Sovint és un personatge bisexual i lligat als grups del ball de gitanes, com el Cabraboc (Ripollet), el Gambairot (Sant Pol), el Xiscló (Baix Llobregat). En algunes poblacions té forma de diable amb grosses esquelles, tralla i ganxo, anomenat Barbacàs a Canejan (la Vall d’Aran) o el Banyut (Plana de Vic, Sant Pere de Torelló, etc.) i fins i tot el Rucall i Burricot. En d'altres llocs l'encarregat d'organitzar el carnestoltes era un esparriot amb la seva mitra, carregat de borrombes i amb el seu espasot de fusta (Penedès, Camp de Tarragona i Baix Llobregat), que a Prats de Molló anomenen Pere Garra i va embolicat amb xarxes de pescar a Begues “esquellotaire”, etc. També hi ha els Cornelis o Mamarratxos: uns ninots penjats d’una banda a l’altra del carrer sobre una corda i per sobre les aixelles, que finalment són cremats.” Festes.org

El rei Carnestoltes. Actualment el Carnestoltes, al qual se li ha atorgat la denominació de Rei, majoritàriament es tracta d’un ninot, com més estrafolari millor, que presideix tots els actes, des dels balls fins a les rues, i que acaba el seu regnat el dimecres de cendra després de ser jutjat i condemnat a morir cremat a la foguera. Normalment no té una forma definida, sinó que d’un any a l’altre pot ser ben diferent.

En alguns casos, però, es conserven o s’han recuperat personatges carnestoltescos tradicionals, o fins i tot se n’han creat de nous, representats per persones i que en certs casos conviuen amb el ninot del Carnestoltes. A tall d’exemple, tenim en Pellofa a Mataró o Calaf, en Gori-Gori a Cadaqués, o personatges carnestoltescs com els Gegants bojos de Solsona o el Moixó Foguer de Vilanova i la Geltrú, que també és present en altres poblacions.