Title: Categoria per defecte en SECUNDARIA: Sant Joan, el pròleg de les Festes Majors
Course: Sant Joan, el pròleg de les festes majors d'estiu (SECUNDÀRIA) - LA CULTURA POPULAR A L'ESCOLA. Les festes populars, materials digitals

La categoria per defecte per a preguntes compartides en el context 'SECUNDARIA: Sant Joan, el pròleg de les Festes Majors '

En el text es deia:

És cert que, actualment, part d’aquests elements o s’han perdut o tenen una importància molt limitada, i més en tot el que fa referència a les creences i supersticions que l’envoltaven. Sovint la festa actual conserva les fogueres (i encara amb una considerable reducció o amb una excessiva supervisió institucional), les coques i no massa coses més, mentre que el ball ha esdevingut l’acte central i aglutinador. Malgrat tot, la presència del foc i en molts casos, encara que només sigui en el record, la presència de creences i supersticions fan que per a molta gent aquesta continuï essent la nit més màgica de l’any.

Fes una breu explicació del contingut d'aquest paràgraf del text.

Q: La nit de Sant Joan, actualment, i sobretot a ciutat, se la coneix amb el nom de: La revetlla de Sant Joan. Malgrat tot, en certes zones continua mantenint altres noms.

A més de la nit del foc, quin altre nom encara rep popularment en alguns indrets?
A: La nit de les bruixes. / La nit de les bruixes
Feedback ("La nit de les bruixes."): CORRECTE!
Feedback ("La nit de les bruixes"): CORRECTE!

Les fogueres a ciutat

Abans, diguem fa trenta anys, els encarregats de fer les fogueres eren les colles de nois de cada barri - d'una plaça, d'una cruïlla -, les fogueres eren invisibles, no comptaven ni constaven, no n'hi havia legislació ni discurs establert. Només els diaris l'endemà en donaven alguna foto rutinària com donaven la dels primers ametllers florits cada mitjan febrer. Aquelles colles de nois tenien una funció socialitzadora molt important: per als individus dintre la colla, per a la colla dintre dels grups d'edat i socials del barri i vora les altres colles dels barris del voltant. Ells eren els mantenidors de la tradició i els representants del barri per Sant Joan. És palès que no podien actuar sense la complicitat del barri, que els donava llenya, els ajudava a amagar-la i els encobria de la persecució de compromís dels guardes municipals. I els perdonava els enuigs que podien provocar perquè "eren el seu equip". Ara aquelles colles de barri no existeixen - les "tribus urbanes" són certament una altra cosa – les revetlles de carrer - continuació natural de la foguera - han minvat molt i les autoritats de tota mena i pelatge estan entestades a canalitzar cap al seu molí la capacitat de meravella i d'entusiasme, "la màgia" de la Nit de Sant Joan. Aquella forma de fer les fogueres reduïa els perills, hi havia una coresponsabilització de la colla i del barri. Aquells agents socials ja no existeixen, almenys de la mateixa manera.(Fragment de l'article Focs de Sant Joan de Jan Grau. Festes.org)

Explica què vol dir l'autor en aquests dos apartats:

- Aquelles colles de nois tenien una funció socialitzadora molt important.
- Aquella forma de fer fogueres reduïa els perills, hi havia una coresponsabilització de la colla i del barri.

Els rituals del foc

“Les fogueres són objecte de tota mena de rituals. Es giravolta el foc –sempre cap a la dreta, seguint el curs del sol-; es diu que les noies que volten set focs es casen abans de l’any. Fent-hi la rotllana –danses circulars i balls rodons provenen de cerimònies solars-, les balladores triaven ballador. Saltar el foc assegura salut per a tot l’any; els nois n’havien de saltar set per casar-se; el foc de Sant Joan és sagrat i casa les parelles que el salten alhora donant-se les mans –sobretot, ho feien les que s’estimaven contra la voluntat de les famílies-. Cal caminar descalç damunt les brases o sobre les cendres encara calentes; fer-hi passar el bestiar –ritu de fecundació i de prevenció de malures-, i també els infants. Hom en recollia cendres per les seves virtuts guaridores i preservadores de mal." Joan Soler i Amigó. Enciclopèdia de la Fantasia Popular Catalana.

Per què el títol del text és Els rituals del foc?

Potser heu realitzat algunes d'aquestes pràctiques. Si és que sí, li heu donat un caire ritual o simplement ho heu fet per diversió o per tradició?