Title: El poder màgic de les herbes
Course: Sant Joan, el pròleg de les festes majors d'estiu (SECUNDÀRIA) - LA CULTURA POPULAR A L'ESCOLA. Les festes populars, materials digitals

Les herbes màgiques

“Es creia que certes herbes tenien virtuts excepcionals aquesta nit. La llista és abundant: el trèvol, el saüc, l’arç blanc, la romeguera, la malva, el xenixell, l’espígol, la farigola, la til·la, la marialluïsa, la camamilla, l’englantina, la carlina –flor solar-, l’hipèric o herba de Sant Joan... N’hi ha que són guaridores de berrugues, de migranyes, de reuma... D’altres encomanen la bona ventura, com la berbena –fins al punt que, en castellà, la flor ha donat nom a la revetlla-, o provoquen enamorament, com l’alfàbrega, exalçada per Joan Maragall:

“Aquesta mata olorosa

de la nit de Sant Joan

llança flaire, silenciosa,

entremig de la bravada

de la nit incendiada

per tants focs que es van alçant.

[...]

L’alfàbrega escabellada

és un encenser furient

que llançant la flaire enlaire

augmenta l’encantament.

[...]

Però sobretot era especialment apreciada la falguera, identificada com la mítica ‘herba d’or’, que ‘en la nit de Sant Joan, s’espolsa, floreix i grana’: collir-la al punt de la mitjanit, abans no s’espolsi les espores, obté tota mena de ventures i riqueses ocultes”. TRADICIONARI. Volum núm. 5. Temps d’estiu. Francesc Xavier Boya, Manel Carrera, Manel Cervera, Jan Grau, Carles Lax, Xavier Orriols, Jordi Pablo, Salvador Palomar, Jordi Royo i Joan Soler

Els vegetals

“Les herbes, les plantes i els arbres juguen un paper molt important durant la nit i la matinada de la diada de Sant Joan. La virtut que, segons la creença, tenen els vegetals durant la revetlla i la matinada s’estén a totes les plantes, però especialment les remeieres que durant aquells moments les augmenten. Explicaven que, en general, les herbes de Sant Joan s’havien d’agafar amb els ulls clucs o embenats; llavors servien per tots els mals dels homes i dels animals i, fins i tot, servien contra les bruixes, els mals esperits i els temporals. Les herbes s’han de collir a la mitjanit, o fins a la matinada, abans que no surti el sol, si es vol que tinguin la màxima virtut.

Hi havia hagut moltes creences sobre els vegetals collits o plantats a la nit de Sant Joan. Per exemple, era creença que les malves, les cols i els clavells plantats al punt de la mitjanit naixien l’endemà mateix.

Les plantes collides tenen molts diversos usos depenent del que es pretenia. Se’n feien olis per curar mals (especialment l’oli de cop), se les assecava per a infusions, es guardaven amb poms o en forma de creu (per guardar dels esperits i les tempestes), s’enramaven (per regalar a l’enamorada) o macerar-les amb esperit de vi per fer la ratafia.” Xavier Roviró i Alemany. La festa de Sant Joan. Fitxes didàctiques. Tradicat.