Title: Categoria per defecte en El simbolisme del foc - El foc festiu
Course: Sant Joan, el pròleg de les festes majors d'estiu (SECUNDÀRIA) - LA CULTURA POPULAR A L'ESCOLA. Les festes populars, materials digitals

La categoria per defecte per a preguntes compartides en el context 'El simbolisme del foc - El foc festiu'

Q: El simbolisme del foc

El foc, juntament amb l’aigua, l’aire i la terra, és un dels quatre elements de la natura. Per a les cultures primitives, el foc prové del sol i de fet és la seva representació sobre la terra. Com diu Salvador Palomar i Abadia:

“Totes les coses provenen del foc i al foc retornen. El foc és vivificador i devorador: dóna claror i escalf, crema i destrueix. Pertany als déus. És un atribut epifànic del seu poder: el foc del cel, que esclata en el tro i el seu missatger el llamp, i el foc de les entranyes de la terra, que vomiten els volcans i que serveix als minairons per a trempar els metalls. La figura flamejant del Sol és la manifestació radiant i heroica de la divinitat. Com deia Joan Maragall, el foc és la primera meravella”.

Què simbolitza el foc en les cultures primitives?
A: El sol / El sol.
Feedback ("El sol"): MOLT BÉ!
Feedback ("El sol."): MOLT BÉ!

Q: Al voltant del foc són innombrables les creences i els rituals i el seu poder és considerat màgic.

Joan Soler i Amigó, a L’enciclopèdia de la Fantasia Popular Catalana, en fa evidents una bona colla, com ara:

- Aporta auguris: si xiula, és senyal de rebre visita o carta; si espurneja, pluja; si el sutge s’encén, neu; si un grill canta a la llar, sort.

- Té poder de judici i purificació: Discrimina allò que val d’allò que no resisteix la “prova del foc”... –la palla crema, el ferro es trempa, l’or es purifica en el gresol.

- Té virtut fertilitzadora dels camps –processons amb torxes, escampar-hi cendres, cremar-hi el rostoll... i de regeneració ‘baptisme de foc’ ritu de travessar el foc, saltar-lo, passar damunt les brases.

Indica quina de les següents afirmacions és totalment correcta.
- Al foc se li atribuïen molts poders com ara purificador d'objectes, portador d'auguris, i les seves cendres, virtuts fertilitzadores. (CORRECTE!)
- El foc, com que tant podia donar escalfor com destruir-ho tot, era molt temut per la gent i per això, de tant en tant, s'encenien fogueres en senyal de respecte envers la seva força i poder. (Si et fixes bé en el text, comprovaràs que no és aquesta la resposta.)
- Es creia que el foc representava la fúria dels déus i que servia tant per premiar com per castigar la gent. (Si et fixes bé en el text, comprovaràs que no és aquesta la resposta.)
A: Al foc se li atribuïen molts poders com ara purificador d'objectes, portador d'auguris, i les seves cendres, virtuts fertilitzadores.

El foc festiu

El foc també és un element festiu, d’alegria i llibertat.

La presència del foc és constant en el calendari festiu. Així, des de la figura del tió (que inicialment no era altra cosa que un tronc que cremava a la llar), les fogueres que en moltes poblacions encara es fan per la nit de Nadal, els fanalets i atxes que il·luminen la nit de Reis, passant per les fogueres de Sant Antoni (conegudes amb el nom de barraques a la zona dels Ports, al nord del País Valencià), continuant amb la crema d’en Carnestoltes i evidentment els focs de Sant Joan, animen, donen força i escalfor a totes aquestes manifestacions i celebracions festives.

Llegiu-vos el següent text que repassa la presència constant del foc en el costumari festiu català.

“Fogueres, falles, haros, barraques, foguerons, esclat de trabucaires, de diables, de dracs, de víbries, de guites i de cucaferes, els plens de la Patum, traques i carretillades, correfocs, la flama patriòtica del Canigó per Sant Joan, la torxa portada des de l’Olimp per a presidir els Jocs, els castells de focs de les festes majors, els espectacles piromusicals... El foc, en qualsevol d’aquestes manifestacions, ancestrals o modernes, sagrades o laiques, rurals o urbanes, mítiques o folklòriques, ha constituït i constitueix un element festiu únic, catàrtic, apoteòsic, comunitari, expressió viva d’alegria i llibertat. El foc, com el carro del Sol, recorre el calendari.” TRADICIONARI. Volum núm. 5. Els rituals i les festes de foc. Salvador Palomar i Abadia

Q: Contesta o completa segons correspongui.

La presència del [...] com a element festiu és [...], des del solstici d'[...] fins al [...] d'estiu.
En el cicle nadalenc la seva presència es manifesta en la figura del [...], pervivència del tronc que cremava llargues hores a la llar, però també en les [...] que encara es fan a algunes poblacions la nit de Nadal, així com en les atxes i [...] de la nit de Reis.
Per Sant Antoni sobresurten les fogueres que es fan a la zona dels Ports, al nord del País Valencià. Quin d'aquests noms reben? | [...]
Quina nit podem considerar com la gran nit del foc? | [...]
El foc festiu, a més, es manifesta de maneres diverses. De les tres llistes, només una té total relació amb la presència o ús de la pólvora. Quina és? | [...]
A: foc; constant; hivern; solstici; tió; fogueres; fanalets; barraques; La nit de Sant Joan; Castells de focs. Esclat de trabucaires. Piromusicals.
Gap 8 offers: foguerons; falles; barraques
Gap 9 offers: La nit de Reis; La nit de Sant Joan; La nit de Nadal
Gap 10 offers: Correfocs. Piromusicals. Barraques.; Flama del Canigó. Esclat de trabucaires. Castells de focs.; Castells de focs. Esclat de trabucaires. Piromusicals.