Title: 3.2: Un experiment de conreu: fase 1
Course: Mitosi i meiosi

Pàgines: <Anterior 2 3 4 5 6 7 8 9 10 11 12 Següent>

3: Patrons d'herència

3.2: Un experiment de conreu: fase 1

En la primera fase de l'experiment, que es mostra a la Figura 5, les plantes d'una raça pura de grans porpra són creuades amb (fertilitzades per) plantes d'una raça pura per a la varietat de grans blancs. Això es pot fer de manera artificial duent el pol·len de les flors masculines d'una planta a les flors femenines de l'altra. Aquestes plantes són la generació parental (o P), i les panotxes resultants d'aquest encreuament són la primera generació de descendents o la primera generació filial (o F_1 ). Les generacions següents s'anomenaran F_2, F_3, i així successivament.

L'observació més xocant en les característiques de les panotxes de la F_1 (Figura 5) és que totes tenen els grans porpra. Una panotxa conté com a mijana 500 grans, de manera que quan examinem una sola panotxa estem revisant el resultat d'un gran nombre de descendents (o fertilitzacions).

Figura 5: El resultat de l'encreuament de races pures per al color porpra dels grans amb plantes que són races pures per al color blanc origina una descendència de grans porpra (La F_1 encara és sobre la planta progenitora, la que ha contribuït amb les gàmetes femenines).

Hi ha dos punts importants en aquest resultat:

1. Cap panotxa de la F_1 té grans blancs, independentment del nombre de panotxes que examinem. Així doncs, un dels caràcters present a la generació parental, el color blanc dels grans, ha desaparegut a la primera generació filial.
2. No importa la manera com es fa l'encreuament. El resultat és el mateix si el pol·len ve d'una varietat de grans porpra i els òvuls d'una varietat blanca que si és a l'inrevés. Això elimina la possibilitat que el color vingui determinat per la planta en la qual ha crescut la panotxa.

Ara que hem examinat el fenotip dels grans de l'experiment d'encreuament, podem explorar què ha passat a nivell dels gens. Podem considerar un gen com una petita secció de l'ADN d'un cromosoma que conté instruccions per a un caràcter fenotípic específic com ara el color del gra del blat de moro, que pot ser porpra en presència de pigment i blanc en absència d'aquest pigment porpra; per abreujar podem dir que és el gen per al color del gra. Per tal de comprendre els patrons d'herència dels gens és més important el fet que cada gen té un lloc particular dins un cromosoma, per exemple la banda A de la Figura 6. Tal i com mostra aquesta figura, una cèl·lula diploide té dues còpies per a cada caràcter particular, situades als llocs corresponents de cada parell de cromosomes homòlegs. El nom tècnic per al lloc que ocupa un gen a un cromosoma és locus (plural loci).

Pregunta 4

D'on vénen cadascuna de les dues còpies d'un gen a una cèl·lula diploide?

Llegeix la resposta 4

Pregunta 5

Per què els resultats de l'experiment anterior són independents de la varietat que proporcioni els grans de pol·len i els òvuls?

Llegeix la resposta 5

Pregunta 6

Observa la Figura 7: quins són els genotips de les gàmetes produïdes per cadascun dels progenitors?

Llegeix la resposta 6

Pregunta 7

Quins serien els genotips possibles de la descendència del creuament corresponent?

Llegeix la resposta 7

Figura 6: Un gen, representat per A, és una petita porció d'un cromosoma que es troba a un locus particular. Per simplificar es mostra només un parell de cromosomes homòlegs d'una hipotètica cèl·lula vegetal. La longitud del gen en relació a la longitud del cromosoma és molt més petita del que es mostra a la imatge.

Figura 7: Encreuament entre una raça pura de blat de moro de grans porpra (genotip GG) i una raça pura de grans blancs (genotpe gg). El diagrama mostra el destí dels gens del color del gra, i el dels cromosomes que els contenen, durant la producció de gàmetes i posterior fertilització.

Però quin és el fenotip de la generació filial F_1, que té el genotip heterozigòtic Gg? Recordeu que a la Figura 5 vàreu veure que el fenotip d'aquesta generació és porpra. El caràcter que s'expressa o es manifesta a l'heterozigot, porpra en aquest cas, s'anomena caràcter dominant perquè emmascara la presència del caràcter alternatiu, en aquest cas els grans blancs. El caràcter que no s'expressa a l'heterozigot s'anomena recessiu. En aquest cas el color blanc del gra és recessiu per al caràcter dominant, el color porpra. Estrictament parlant, és el fenotip (més que no pas l'al·lel) qui és recessiu o dominant; de totes maneres, sovint s'utilitzen els termes dominant i recessiu per als al·lels tenint en compte el fenotip associat.

Activitat 4

Associa cada terme (a)–(g) amb la descripció corresponent (1)–(7).

(a) F_1; (b) al·lels; (c) locus; (d) heterozigot; (e) homozigot; (f) dominant; (g) recessi.

1. Un individu en el qual les dues còpies d'un gen són les mateixes.
2. Les formes alternatives d'un gen.
3. La generació que es produeix per l'encreuament de dues races pures.
4. Localització d'un gen a un cromosoma.
5. Fenotip que emmascara la presència de l'al·lel per a un caràcter contrastat.
6. Genotip amb dos al·lels diferents per a un gen.
7. Fenotip que no s'expressa a l'heterozigot.

Llegeix la resposta a l'activitat 4

Pàgines: <Anterior 2 3 4 5 6 7 8 9 10 11 12 Següent>