Title: A.1.8. Escriu la teva biografia lingüística
Course: Llengua catalana i literatura 1r ESO 1r T > Section: Tema 1

Ja que parlem de llengües, podries prendre consciència de les que tens més a prop, tot escrivint la teva biografia lingüística. Segueix l'estructura dels exemples següents i escriu la teva, usant un vocabulari apropiat. Després envia-la en format PDF (Arial 12, espai 1.5)

1. Presenta't: digues el teu nom, l'edat i d'on ets.

2. Explica la teva relació amb les llengües:

Quines llengües parles? Amb qui les utilitzes? On i com les vas aprendre? Quines altres llengües coneixes, malgrat que no en tinguis un domini perfecte? Podries explicar alguna anècdota personal relacionada amb alguna d’aquestes llengües?

3. Escriu una conclusió en què expliquis si t'ha sorprès saber que coneixies tantes llengües, si t'agrada saber llengües, si en vols aprendre d'altres...

EXEMPLES de biografia lingüística:

1. La Cristina ha nascut a Catalunya

Em dic Cristina, tinc onze anys i visc a Tàrrega, la capital de l’Urgell, tot i que vaig néixer a Verdú, un petit poble d’uns mil habitants que hi ha a uns cinc quilòmetres de la capital.

 La meva relació amb les llengües és més variada del que pensava. La meva llengua materna és el CATALÀ; és la llengua que parlo amb la meva família, la llengua que parlen la majoria dels meus amics i la llengua de relació a l’institut. També parlo CASTELLÀ; el castellà l’he après a l’escola, i ara el practico perquè moltes de les pel·lícules que miro només tenen la versió en castellà, i també perquè al càmping on passo els estius vaig conèixer una noia de Sevilla que no entén el català i parlem en castelà (tot i que ja ha après a dir en català “Bon dia!” i “Anem a la piscina?”). Una altra llengua que no domino però que no se’m fa estranya és l’ARANÈS, la tercera llengua oficial del meu país. La conec perquè la meva mare la va estudiar, perquè diu que cal tenir coneixements de totes les llengües oficials del territori, i ara quan em pregunten si m’agrada la verdura, puc dir “així, així” o “atau, atau”.

Una altra llengua que he après, i que m'ha costat una mica segurament perquè no és romànica, és l'ANGLÈS. L'anglès l'he après a l’escola i continuo estudiant-lo a l’institut. Ara mateix no és una llengua que em serveixi per a parlar amb ningú, però vull aprendre'n molt per si en un futur vull fer un intercanvi amb nois i noies d'instituts europeus o per si vull viatjar pel món. La llengua que sí que em serveix és l’ITALIÀ, perquè estiuejo des de fa anys en una petita vall del nord del Piemont i hi tinc amics amb qui el parlo. Al principi l’entenia, però no el parlava, i a poc a poc em vaig anar animant i ara el parlo raonablement bé.

 Aquesta és la meva biografia lingüística. Me’n sento molt orgullosa, i veig que tinc contacte amb més llengües del que pensava! Considero que saber llengües és molt positiu perquè t’ajuda a entendre el món des d’altres punts de vista, perquè no hem d’oblidar que cada llengua representa una manera diferent d’interpretar la realitat.

1. El Soufian fa quasi dos anys que viu a Catalunya

Em dic Soufian Aouaj, tinc onze anys i fa quasi dos anys que visc a Catalunya. Vaig néixer al Marroc, i un dia els meus pares em van dir que havíem de marxar a viure a Santa Coloma de Gramenet.

Jo conec moltes llengües: Parlo TAMAZIC, perquè és la llengua que parlo amb els pares i el meu germà gran, i també sé ÀRAB i FRANCÈS, perquè les vaig aprendre a l’escola quan vivia al Marroc. Ara visc a Catalunya i aprenc CATALÀ i CASTELLÀ a l’institut. Ja en sé molt, perquè el català s’assembla al francès, i perquè m’agrada aprendre llengües i estudio molt. Amb els amics parlo una mica en català i en castellà, i amb un amic de classe també parlo en tamazic, quan no em veu la Maite, que és la professora de l’Aula d’Acollida i m’estima molt. Quan en sàpiga més, també hauré d’estudiar anglès, com la resta de la classe.

M’agrada aprendre llengües i a l’institut m’ajuden molt.