Title: Les èpoques musicals
Course: Música 2n / 3r ESO 1r T

La música al llarg de la història ha tingut diferents usos i funcions. És per això que a cada època es percebia la música d'una manera diferent. Haurem d'esbrinar perquè!
En el cas de l'antiga Grècia la música tenia molta relació amb l'estat d'ànim i de salut de les persones. Però... i la relació de la música amb l'art i la vida quotidiana?
Mireu el següent vídeo per a entendre els canvis que ha fet la música.

Enllaç: https://www.youtube.com/watch?v=YS5M25IobwA

La música està formada per uns elements que li donen unes característiques determinades. Segons com sigui la combinació d'aquests elements es formen els estils musicals, que es corresponen a determinades èpoques històriques.

La música s'ha anat transformant sempre segons les necessitats i ha canviat a cada època. En aquesta taula pots veure els períodes de cada època musical.

Anys | Període | Característiques
Segle V-XIV | Música medieval | La societat medieval tenia una estructura feudal i era teocentrista (Déu era el centre) i l’home li retia culte, sobretot en els monestirs. La música medieval era religiosa (cant gregorià) i profana (trobadoresca). La textura predominant era la monofonia.
Segle XV-XVI | Renaixement | Després de l’Edat Mitja hi ha un retorn als ideals clàssics de l’antiga Grècia. El Renaixement va representar un esclat cultural que s’originà a Itàlia i es va estendre per tota Europa. La música era religiosa, profana i instrumental, ja que les famílies instrumentals s’ampliaren notablement. La textura predominant era la polifonia en les seves diverses tipologies.
Any 1600-1750 | Barroc | La societat barroca es va desenvolupar sota el sistema política de  les monarquies absolutes. Des de totes les vessants artístiques el Barroc es caracteritzà pel contrast. Es desenvolupà molt l’harmonia, amb el baix continu i l’aparició de l’orgue com a instrument protagonista a les esglésies. També va aparèixer l’òpera amb una temàtica molt arrelada a la mitologia.
Any 1750-1830 | Classicisme | A mitjans del segle XVIII encara es mantenia una societat molt cortesana que feia de mecenes als grans compositors. L’estructura clara i ordenada de la societat i l’art es va traslladar també a la música. La melodía va passar a tenir molt de protagonisme amb una harmonia subordinada i clarament tonal.
Any 1830-1900 | Romanticisme | És el nom que rep la corrent artística de principis del segle XIX. Va sorgir a Alemanya i estava marcada per la inestabilitat econòmica i la gran presència de militars per a controlar els canvis socials i polítics, ja que s'originaren moltes revoltes. En la música cal destacar una expressió de sentiments on l’harmonia es desenvolupava amb molta complexitat tonal, desembocant en modulacions que oferien diversitat de colors harmònics. Va néixer, en aquesta època, la gran orquestra amb noves incorporacions instrumentals, sobretot molts fruit d'una onada de nous instruments.
Any 1900-2000 | Segle XX | Hi ha una gran diversitats d’estils, molts relacionats amb les noves propostes pictòriques i les avantguardes. Es produeix una saturació de la tonalitat i sorgeixen noves propostes, sobretot experimentació en el camp acústic i la música electrònica.